Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Langt, langt borte. Mye lenger enn du tror.
Der er det teletubbiene bor.
En, to, tre ...
Fire!
Teletubbiene er veldig glad i hverandre.
-Å ... - Stor klem.
Det skotske høylandet
- Det tok sin tid. De kommer ikke. - Spiller ingen rolle!
- Hvor er de andre? - Vi tar alle barna i én bil.
- Sett deg her. - Hva skjer, tante?
Sitt i ro og vær stille, Jimmy. Ikke rør deg!
- Vi må få barna i bilen! - Skynd deg, sa jeg!
Hva er det?
Pappa?
- Jimmy, løp! - Mamma?
Løp!
Løp, Jimmy!
Pappa!
Jimmy.
- Hva er det som skjer? - Intet som ikke er forutsagt.
Jeg er redd. Mamma og søster er døde.
Nei da.
Ikke døde, men frelste.
En gledens dag!
Dommedag!
Ta dette.
Ha det alltid med deg.
Ha tro.
Ja.
Ja, mine barn!
Ja!
Far, hvorfor har du forlatt meg?
Rabiat-viruset herjet på de britiske øyer. Det var utryddet på kontinentet.
Storbritannia ble satt i karantene.
De overlevende ble overlatt til seg selv.
Dette er din store dag, Spike. Opp med deg.
BUTIKK
FØRSTEHJELP
TA KUN DET DU TRENGER
KNAPPE RESSURSER
Vi ses senere.
Lykt? Genser, fløyte?
Vannflaske?
Få den.
Kniven?
Flink gutt.
Legg den nedi.
- Bacon til frokost? - Dave og Rosey hadde med i går.
- Hvor er ditt? - Jeg spiste det.
Ja, særlig.
Spikey. Det er ditt.
Jeg ser til moren din. Spis ferdig.
Sett fatet på benken.
Kommer, kjære.
Her er jeg. Hva er det?
- Jamie ... - Du må holde ut.
- Du må hvile. - Jeg kan ikke.
Spikey.
- Hei, mamma. - Ungen min.
Beklager alt bråket. Det er hodet mitt.
- Det går bra. - Det banker så.
Hvordan gikk det på skolen i dag?
Jeg har ikke vært på skolen. Det er morgen.
- Er det det? - Ja. Det er morgen ...
Isla. Husker du?
- Spike skal ikke på skolen i dag. - Hvorfor ikke?
- Er det helg allerede? - Nei, det er fredag.
- Hvorfor skal han ikke på skolen? - Vi har jo snakket om det.
- Flere ganger. - Om hva?
Vi skal gå ut.
- Det er første gang for ham. - Første gang?
- Forlate øya og dra til fastlandet? - Ja.
- Hva? - Isla.
- Er du helt idiot, eller? - Du trenger ikke banne.
- Han er et barn! - Han er tolv.
- Vil du ha ham drept? - Gå ned, Spike.
- Din sinnssyke barnemorder. - Gå, du.
Far hadde flådd deg levende, din jævla barnemorder. Fitte!
Di jævla fitte!
- Mamma, det er meg. - Nei ...
Spikey.
Hva skjer? Jeg er varm. Hvorfor er jeg så varm?
- Det skyldes været. - Så varm.
Det ordner seg.
Jeg har med frokost.
Bacon.
Spis når du vil.
- Går du? - Ja.
Hvor da?
På skolen.
Ok, Spike. Glad i deg.
Og jeg er glad i deg.
Morn.
- Sam. - Jeg satte på ny streng.
- Trengte den ny? - Nei.
- For min egen del. - Han klarer seg fint.
Spenn buen og kjenn på vekten.
Hold den.
Ingen skjelving. Sterk gutt!
Kom, så går vi.
- Greit. - Vi ses i kveld.
- Liv står på spill. - Takk.
Lykke til, Spike.
Bra du drar ut.
God tur.
Fra mamma.
- Takk, Betty. - Ikke kom sent til festen din i kveld.
- Få ham trygt hjem. - Kom igjen!
VÆR KJAPP!
Pass på ham!
- Lykke til, Spike. - Står til, Jacob?
Sett sånt. Hele ledelsen.
Smil og vær høflig.
Måtte ønske deg god tur. Vi er spente alle sammen.
Han er i yngste laget. 14 eller 15 er det vanlige.
Han er klar, Jenny. Gå nå.
Du kjenner reglene. Du kan komme tilbake, -
- men ingen får dra ut og lete etter deg.
Ingen unntak.
Det har vi lært av erfaring etter alle de vi har mistet før.
Når du når fastlandet, er du helt alene. Forstår du det?
Ja, Jenny.
Har du sett noe i dag, Ant?
Ingenting. Stille og rolig.
Klar bane?
Jepp.
Lukk opp.
Flink gutt.
Vær forsiktig. Husk tidevannet.
Syv, seks, elleve, fem Ni-og-tyve miles i dag
Fire, elleve, sytten Trettito dagen før
Sko, sko, sko, sko Tramper opp og ned igjen
Ingen fritas for krig!
- Hva er dette? - Det er landbroen.
- Fortell. - Eneste vei til fastlandet.
Farbar kun ved lavvann.
- Ved høyvann står den under vann. - Kan vi svømme da?
Nei. Strømmen er sterk.
Den drar oss ut til havs, og vi drukner.
Ei, ei, ei, ei Se på det som er foran deg
Sko, sko, sko ,sko Tramper opp og ned igjen
Menn, menn, menn, menn Menn blir gale av å se dem
Vi har fire timer til høyvann.
- Skal vi gjøre det? - Kan ikke snu nå.
- Hvorfor ikke? - Alle vil synes jeg er ei pingle.
Ja.
Det kan vi ikke ha noe av. Kom, da.
Tell, tell ...
ISOLASJONSSONE
Kulene i beltet ditt
Senkes blikket Vil de gyve løs på deg!
Sko, sko, sko, sko Tramper opp og ned igjen
Ingen fritas for krig!
Det er her vi henter ved. Her skal du jobbe en dag.
Dager går greit Da har vi selskap
Med natt kommer Førti tusen millioner
Sko, sko, sko, sko Tramper opp og ned igjen
Så svært.
Kan man gå så langt at man ikke ser havet lenger?
Man kan gå i dager og uker uten å se kysten.
Det er ingenting der ute. Ingenting å trakte etter.
- Det finnes jo andre landsbyer. - Ingenting å hente der. Vi styrer unna.
Jeg har gått seks uker i et helvete
Det er ikke ild, djevler og annet
Enn sko, sko, sko, sko Tramper opp og ned igjen
Prøv, prøv, prøv, prøv Å tenke mest på andre ting
Herre, min Gud Ikke la meg bli gal!
Sko, sko, sko, sko Tramper opp og ned igjen
Ingen fritas for krig!
Se der.
En sinke.
Ikke rask.
De er farlige for det.
Hvis du ser en, er det gjerne flere blant trærne.
Buen din er ikke kraftig nok til brystet.
Skyt den i halsen.
Ok.
Redd?
Bare litt.
- Er du? - Nei da.
- Er du nær nok? - Tror det.
Nå skal du felle din første.
Sikt.
Ta høyde for vinden.
Greit. Han er din.
Alt som kommer etter, er mitt. Skyt når du er klar.
Skyt.
Pappa!
Nydelig felling, Spike.
- Føles det godt? - Tror det.
Det bør det. Jeg er stolt av deg.
Vi må gå videre. Hylingen vil ha varslet andre smittede.
Kom, så går vi.
Fantastiske.
Så flotte.
Her.
Se der.
Bra.
Å faen.
Vi ser om vi finner noe nyttig.
Det har vært finkjemmet før, men man vet aldri.
Fy faen.
- Er disse nyttige? - Nei, vi har sånt.
Men denne.
Hva er det?
En frisbee. Aldri sett en før?
Den er helt super. Den vil du like.
Kom, gutt.
- Ikke se vekk, Spike. - Men, pappa...
Gjør som jeg sier.
Her får du lært noe.
Hva har skjedd med ham?
Han ble etterlatt til de smittede.
- Nå er han smittet. - Er han smittet?
Ja.
- Hvorfor gjør de sånt? - Kanskje som straff.
Kanskje en advarsel.
Det er rare folk på fastlandet.
Som streifer rundt. Derfor er vårt hjem så dyrebart.
- Skulle jeg lære det? - Nei.
Drep den.
Jo flere, desto lettere.
Ikke ha dårlig samvittighet. Infeksjonen forderver sinnet.
Uten sinn, uten sjel.
Spike.
Drep utysket.
Drep!
Hva venter du på?
Nå!
Kverk den!
Drep den, for faen!
Flink gutt.
O bli hos meg
Nå er det aftentid
ROLLER I SAMFUNNET JEGER -BONDE -SANKER
HUSBYGGER -FISKER -BAKER RÅDSMEDLEM -SKREDDER -vakttårn
Hode. Hjerte. Spenn.
Slipp.
Vi kan felle en til med litt flaks. Kom.
Ikke sinker.
Dette var de raske.
For en lukt! Innvoller.
Jeg liker den.
Pappa.
Hva?
Dette var en alfa.
Kom igjen, Spike. Fort!
- Drar vi tilbake? - Vi har gjort det vi skulle.
- Er det ikke for tidlig? - Ikke prat. Hold utkikk.
Ser trygt ut. Kom.
Stå helt stille.
Alfa.
Faen.
Tilbake til trærne. Kom!
Pappa!
Kom!
Løp.
Kom igjen!
I forsvar. Få igjen pusten.
Jeg tar den første, du den andre.
Ro ned pusten.
Faen!
Løp! Skynd deg!
Løp!
Faen!
Tomannsdrill. Forsvar!
Høyre. Skyt!
Hode og hjerte, Spike!
Inn!
Opp!
- Gå, gutt! - Hvor da?
- Pappa ... - Se på loftet!
Kom.
- Opp. - Greier ikke.
- Faen. - Pappa!
Ta i!
Å fy faen!
VELKOMMEN HJEM
OM VI SÅ SVIKTER, MÅ VI DRA Med Guds nåde
Vern vår øy
Se opp. Unna vei.
Middagstid. Godt jobbet i dag.
Flotte greier.
Skynd dere. Før det blir mørkt.
Den venter.
Alfaer er ikke som de andre.
Ikke bare større. Smartere.
- Hva skal vi gjøre? - Iallfall ikke slåss mot den.
Ingen piler igjen.
Jeg har sett det ta minst ti treff å felle en sånn.
Vi venter også.
Om forlatelse.
- For hva da? - Dette er min skyld.
- Jeg traff ikke. - Hva?
Jeg var så redd at jeg bommet.
Det er ikke din skyld. Du skjøt jo.
Jeg har sett voksne skjelve så at de ikke fikk skutt, men ikke du.
Spike, du var flink.
Helt sant.
- Vi rekker ikke lavvannet. - Det kommer igjen.
Se på havet.
Her.
Der.
Karantenepatrulje.
Sikkert fransk.
Pappa.
Hva er det der?
Ild.
- Noe brenner. - Ja.
Noe.
En annen landsby?
Niks.
Hva da?
Vet ikke. Aldri vært der.
- Brenner det bestandig? - Aldri vært der, sa jeg jo.
Spike.
- Spike. - Der er hun.
Jeg drukner.
Vi må ut!
Faen ta!
Opp!
Kom deg ned. Vi må dra!
Dette går så fint, så.
Helvete!
- Hva skjedde? - Gammelt hus.
Vet ikke. Skorsteinen raste sammen.
Bråket varslet dem. Vi må gå.
- Er det lavvann? - Lavt nok.
Vi går fort og stille. Ser du alfaen, løper du mot landbroen og over.
Du stopper ikke. Gå!
- Enn du? - Hakk i hæl.
Ingen alfa.
- Fremdeles høyvann. - Det er grunt nok til å gå.
Opp til leggene. Det går fint.
Ta av deg skoene.
Sikt mot portene.
Der går vi.
Pust rolig.
Nå går vi.
Du først.
Gå.
Litt av en dag, ikke sant, Spike?
Første tur til fastlandet. Første felling. Første smittede.
Så en alfa! Og rakk ikke lavvannet.
Så mye å fortelle mamma når vi kommer hjem!
Pappa.
Løp, Spike!
Løp!
Løp som faen!
Fortsett!
Reis deg!
- Kan ikke! - Kom deg opp!
Kom, Spike!
Løp!
- Klarer ikke! - Jo da!
Faen!
Vi kommer!
Lukk opp!
Hjelp! Jenny!
Opp og hopp!
De kommer!
- Våkne, gutter! - Hvem er det?
- Vi kommer! - Bruk øynene!
Alfa!
Lukk opp, for faen!
Alfa!
- Lys på ham! - Skyt!
Ned!
Løp, Spike!
Nå skjer det, Spike.
Pust!
Fy faen!
Lukk opp!
- Jenny! Lukk opp porten! - Vent.
Lukk opp!
- Faen òg! - Vent.
- Faen heller, Jenny! - Vent.
- Se på meg. Vi er friske. - Vent.
Se på øynene hans. Vi er friske begge to.
- Lukk opp. Slipp dem inn. - Gå.
Spike! Spike!
Det var 20-30 meter.
Høyt gress. Vind.
Hvor går pilen?
Rett i halsen!
Den feite jævelen reiser seg -
- og hyler som ei kjerring ...
Og faller som en sekk med møkk!
- Så kommer åtte smittejævler ... - Nå banner du.
Mot oss!
Jeg tenker: "Å fy faen."
Men gutten har baller og skyter i vei.
- Jeg bommet jo. - Nei da.
Beskjeden kar, Spike!
En storjeger!
Drikk.
Må gå.
Inn her.
Rosey.
Hvor da?
Å, Rosey.
Fy faen.
Å, Rosey ...
Spike. Jeg ventet ikke deg før midnatt.
Jeg ville se til mor. Går det greit med henne?
Bedre enn som så.
Vi har gått tur på markene. Hun er sprek når hun ikke har vondt.
Hvordan var dagen din?
- Det vil jeg vite. - Far overdriver veldig.
- Om hva? - At jeg er en helt.
For ham, så.
Føles som løgn.
Hva skjedde, da?
Jeg skjøt en av de tjukke. Rørte seg knapt.
Men vi ble jaget av noen raske. Jeg traff ingenting.
Så gjemte vi oss til det ble mørkt.
Jeg var så redd. Ble helt dårlig.
- Jeg ville hjem til mamma. - Sikkert han også.
Jeg har aldri sett så mye land før.
- Hva så du? - Åser.
Skog.
Og ild.
Ild?
Du så vel gamle Kelson, da. Trodde ikke han var i live.
I sørvest?
Jøsses. Da er det Kelson.
Tror det eller ei, men han var fastlegen min for 30 år siden.
- Hva er en fastlege? - En doktor.
Han hadde legekontor ved Whitley Bay.
Far sa han ikke visste hva ilden var.
Han sier alle ordentlige leger er døde. Derfor vet ingen hva mamma lider av.
- Føles som om han lyver om alt. - Nei da. Vet du hva?
Han ville nok ikke skremme deg. Dr. Kelson er ...
- Sær. - Hvordan da?
- Hva er det med ilden? - Det vil ikke faren din at jeg skal si.
Gå på festen din, du.
- Jeg passer på moren din. - Nei. Gå du.
Jeg kan passe på henne.
Ok.
Lurte deg!
Alle lyver, mamma.
Gå til butikken.
Jeg må ha ibuprofen.
- Ibuprofen? - Hodet verker så ...
Det er ikke så nøye.
- Hallo! - Vi er her oppe.
Det var litt av en fest. Ei skikkelig rotbløyte.
Du er oppskrapet.
Kan godt hende. Jeg våknet i en hveteåker.
Hvor ble du av, Spikey?
Jeg så etter deg, men æresgjesten var vekk.
- Jeg gikk hjem. - Du, storjegeren.
Jeg lager frokost.
- Hva er det, Spike? - Hvorfor sa du ingenting om legen?
En lege?
- Vi har ikke hatt lege her på lenge. - Dr. Kelson.
- Ilden på fastlandet. - Hvem har du snakket med?
- Han er altså lege. - Var det Sam?
Jævla tosk. Gir deg fikse ideer.
Han er ingen lege. Kanskje var han det for mange år siden.
Han ble sinnssyk.
Hva mener du? Er han lege eller ikke?
Før du ble født, pleide vi å sanke mat.
Vi måtte stadig gå lenger, og en dag kom vi nær Kelson.
Skjønner?
500 meter unna begynte vi å kjenne lukten av død.
Vi var vant til lukten, det lå døde overalt.
Men dette var noe helt annet.
Stanken var -
- som en vegg, til å ta å føle på.
Vi kom fram på en åskam og så ned ...
Jeg har aldri sett noe lignende.
Lik. Hundrevis.
De lå på rekke og rad.
Menn, kvinner og barn. I midten var det et bål.
Der sto Kelson.
Av en ubegripelig grunn hadde han dratt alle likene dit.
Like etterpå snudde han seg og så på oss.
Og vinket til oss, som for å invitere oss ned.
Ja. Vi snudde oss og løp. Og på 15 år -
- har ingen dratt dit.
Som sagt.
Sinnssyk.
Faen!
Vil du at mamma skal dø?
Så klart ikke.
- Hva slags spørsmål er det? - Hva feiler det henne?
- Jeg vet ikke. - Dør hun?
Vet ikke.
Jeg tror at hun dør. Det gjør du òg.
Hvis hun dør, blir du sammen med Rosey?
Pass deg.
- Hva ville Davey si ... - Pass kjeften din, sa jeg!
Du ...
Jamie!
Spike!
- Det banker så i hodet mitt. - Jeg vet det, mamma.
Vil du ha vann, kjære?
La oss være!
Oss?
Du hørte meg.
Gå, pappa.
Brann!
Det ...
- Røyk! - Ant, Mark! Brann!
- Gå, da! - Brann i storlåven! Kom!
Jeg kan ikke gå fra porten.
Du må. Derfor sendte de meg.
Jeg passer sirenen. Du må gå. De trenger alle mann.
- Skynd deg og gå! - Faen også!
Hold øye med horisonten, og pass sirenen!
- Mer vann! - Hent mer vann!
Brann!
- Hent mer vann! - Det brenner!
Kom, så går vi.
- Mer vann! - Hent vann i sjøen!
- Hvor skal vi? - Til stranden.
- Og markene. - Til stranden?
Dette er jo fastlandet.
Ja.
Men vi får jo ikke være på fastlandet.
- Det er for farlig. - Det går fint.
- Jeg passer på oss. - Nei, dette er galt.
Jamie? Hvor ...
- Hvor er pappa? - Han er ikke her.
- Vi må gå tilbake nå. Vi må løpe ... - Mamma.
- Vi kan ikke gå tilbake. Det er høyvann. - Herregud.
- Vi skal til legen. En ordentlig en. - En lege? Nei ...
Det feiler deg noe.
Legen kan gjøre deg frisk.
Ok?
Ok.
SE, JIMMY HAN KOMMER MED SKYENE
Ok, mamma. Vi overnatter her i natt.
Der.
Tuller faren din?
Pappa?
Tuller og tøyser.
Bestefar var en tøysekopp.
Du aner ikke.
Alle andre syntes han var så seriøs, men med meg fjaset han.
Er faren din sånn? Når det bare er dere to?
Nei.
Han vil gjøre deg tøff.
Som ham.
Når jeg ser deg i ansiktet, -
- ser jeg bestefars øyne. Det er fint.
Nettopp.
Du må prøve å sove.
- Jeg sitter oppe og holder vakt. - Ja vel, pappa.
Hva?
Hva skjedde?
Vet ikke.
Her.
Vi går.
INGEN ADGANG
Stygge fitter.
Vi rygger.
Se.
Engelen.
Husker du første gang du viste meg den, pappa?
Vi kjørte hit. Satte bilen fra oss.
Vi gikk til vi så den stige opp over tretoppene.
Du sa den ville stå der til evig tid. Som pyramidene og Stonehenge.
Når du ser på den, ser du fram i tid. Husker du den dagen?
Jeg var sikkert ikke mer enn sju-åtte år.
Du sa at vi var ekte tidsreisende.
Som var havnet i framtiden.
Jeg ble -
- redd.
For jeg trodde du mente det, og at det faktisk var sånn.
Hvor mange hundreår har vi reist nå da?
Over tusen?
Mamma?
Spike.
Du blør neseblod igjen.
Stå stille. Ikke rør deg.
Helt i ro.
Nei! Vent! Ikke blunk.
Det gikk bra.
Å faen. Kom, mamma!
Løp, mamma!
Ikke stopp!
Løp!
Ikke stopp!
Fort!
Kom deg inn!
Inn!
Faen!
Gå inn!
Jeg kan ikke puste. Det er gass her!
- Kan ikke puste! - Nei, mamma!
Slipp henne!
Spike ...
Spikey!
Gå vekk!
Legg dere ned!
Hva skjedde?
Benzen. Fordampet.
Bygget seg opp i årevis.
Jeg heter Spike.
Moren min.
Jeg heter Erik.
Hva feiler det henne?
Vet ikke. Jeg skal ta henne til en lege.
Greit. Hva skjer nå?
- Hva mener du? - Du bor jo her på øya. Du er innfødt.
- Innfødt? - Hva faen skjer nå?
- Kommer det flere smittede? - Vet ikke. Sikkert.
- De hørte nok bråket. - Klart de kommer.
Berserken kommer og river hodet av oss.
- Du er ikke herfra. Hvor er du fra? - Sverige. Be henne holde kjeft.
- Hun kan ikke for det. - Ikke?
Ikke du heller? Hvorfor hjalp jeg dere, da?
Jeg kunne spart de kulene!
- Jeg må vekk herfra. - Bare gå.
- Jeg går ikke fra henne. - Takk, pappa.
Herregud, dette blir jo verre og verre.
Faen òg.
Min bestevenn fra skolen er budbilsjåfør.
Du vet ikke hva det er.
Han leverer pakker folk har bestilt på nettet.
Du vet vel ikke hva nettet er. Ikke nøye. Han er sjåfør.
Jeg sa til ham: "Du kaster bort livet ditt, Felix."
Du har bare ett liv, og du sløser det bort."
Han svarte: "Hva skal du gjøre, din kødd?"
Jeg vervet meg til marinen, for å bevise noe.
Hvem kaster bort livet nå?
- Jeg forstår ikke. - Jeg burde kjørt budbil.
Da hadde jeg sittet i bilkø nå -
- eller råkjørt i trange gater.
- Hvorfor er du her? - Båten min sank.
Vi patruljerte langs skotskekysten og gikk på grunn.
Et skjær i sjøen!
Ikke nøye.
Vi fant en redningsflåte, og vinden blåste oss i land.
Vi vår åtte, men nå er det bare meg.
Blir du reddet?
Du vet at øya er i karantene. Hvorfor har de patruljebåter?
Jeg vet om karantenen, men trodde den var for oss.
Den gjelder alle som setter foten på øya. Går du i land, blir du der.
Du kan bli med oss. Etter at mor har vært hos legen.
Hvor er legen?
Der.
- Ikke langt. - Ikke langt!
Du kan prøve å bære moren din. Jeg må ta meg en pause.
Første måltid på halvannen dag.
Ta et til.
Du er visst glad i epler, du.
Ja.
En prosent.
Null dekning.
Hva er det?
Snart bare en murstein. Enn så lenge er det en slags radio, men med bilder.
Har dere radio?
- Har dere bilder? - Noen har noen gamle.
Se på dette.
Et nytt et.
Det er forloveden min. Eller eksen, da.
- Hva er det med fjeset hennes? - Hva mener du?
- Hun ser rar ut. - Du er rar.
- Hun er vakker. Hva feiler det deg? - Jeg vet hva det er.
- Ei jente i landsbyen har samme greia. - Greia?
Skalldyrallergi.
- Spiser hun det, hovner hun opp ... - Få den.
Der døde den.
Ha det, kjære. Ikke ligg med Felix.
Pappa. Jeg fryser.
Hvorfor kaller hun deg "pappa"? Det er rart.
Det er sikkert mye innavl her, men det virker usannsynlig.
Hun er bare forvirret. Hun var ikke alltid sånn.
- Hun er stort sett slik hun alltid var. - Hvem er sånn?
Du.
- Hvem er du? - Erik.
- Dette er faren din, Spike. - Hva?
- Han tuller bare. - Han er en kødd.
Mamma!
Unnskyld.
- Han reddet livet vårt. - Jeg kjenner lusa på gangen.
- Hvor skulle vi gå igjen? - Til legen.
Ja vel. Greit.
- La oss gå, da. - Mamma ...
Kan hun gå?
Hvorfor blir de så svære? Berserkene?
Sam sier at på enkelte virker infeksjonen som steroider.
Jeg vet ikke hva steroider er, men det gjør dem vel til alfaer.
Alfaer. Du får dem til å høres ut som aksjemeglere på Wall Street.
Hva?
Vet du hva en berserk er? Berserk er bedre ...
En helt rabiat vikingkriger.
Jeg er faktisk viking. Kanskje jeg blir sånn hvis jeg blir smittet.
- Hva faen var det? - Jeg vet ikke.
- Hvor har du tenkt deg? - Jeg går ikke fra henne.
Du!
Mamma!
- Vent! - Mamma, hva gjør du?
- Stopp! - Ikke rør henne.
Fy faen, altså!
Hva gjør du? Slipp henne!
Skjær.
Skjær den av.
- Hvor? - Her.
Utrolig.
- Vann. - Her.
Hva faen?
- Vask hendene. - Hva faen?
Hva faen?
Dere er gærne.
Godt gjort, Spike.
Greit.
Slipp det.
Legg det fra deg!
- Det er en baby. - En zombie-baby! Legg den fra deg.
- Ikke la dem formere seg. Den må dø! - Det er ei lita jente.
Legg den på bakken!
- Hun ser ikke smittet ut. - Nei.
- Legg den fra deg nå! - Se på øynene hennes!
Da dreper jeg dere alle. Fem sekunder.
- Fem! Fire! - Kom, mamma.
Tre!
Nei!
Alfa.
- Gå, mamma! - Ja ...
Faen.
Løp!
Kom deg av toget!
Løp mot røyken!
Løp!
Morfin og xylazin. Det virker utrolig fort.
Beklager utseendet. Jeg smører meg med jod. Det virker forebyggende.
Viruset liker ikke jod.
Jeg tar dette, Samson. Slipp.
Jeg kaller ham Samson. Han har bodd her i tre år.
Jeg pleier jo å holde en viss avstand til ham.
- Sir ... - Sir?
Så høflig.
Er du dr. Kelson?
Ja.
- Jeg heter Spike. Moren min, Isla. - Spike, Isla.
Dette er en baby.
Du må hjelpe oss.
Kom da. Vi må gå før han våkner.
Hva er det der?
Jeg har
ventet i nesten 13 år på at noen skal spørre om det.
Jeg har ofte tenkt at jeg kom til å dø av alderdom,
sult eller vold uten å ha fått sjansen til å svare.
Har du hørt om memento mori?
- Nei. - Det er latin. Ironisk nok et dødt språk.
Det betyr "husk døden".
Husk at du skal dø.
Dette bidrar til å holde dem unna.
Det var så mange døde.
Folk som var smittet og folk som ikke var smittet likeså.
For de er alle like.
Hver hodeskalle er et sett med tanker.
Disse øyehulene har sett.
Og kjevene har snakket og svelget.
Dette er et minnesmerke over dem.
Et tempel.
- Unnskyld! - Det går fint. Det er ikke så farlig.
Byggverket er solid, men knoklene vil falle sammen grunnet
tidens tann eller vind og vær eller Spikes hånd.
Memento mori -
- er virkeliggjort.
Kjenner du ham?
Han het Erik. Han reddet livet vårt.
Da får vi finne et hjem til Erik.
Fortsett sånn.
Flink gutt.
Å, stakkars Erik.
Velg en plass til ham.
Flott. Fint gjort, Spike.
Barnet er nyfødt.
Fra en smittet.
Hun er ikke smittet. Vi tok henne fra moren.
Så interessant. Morkakens magi.
Jeg lurte på om det kunne skje.
Hun vil trenge melk.
Vann holder liv i henne i beste fall i noen dager.
Var det derfor dere kom til meg?
Barnet?
Nei.
Hold høyre pekefinger på nesen din, og prøv så å berøre min pekefinger.
Ok.
Isla, er det greit at jeg undersøker brystene og under armene dine?
Er det ømt der?
Forvirringen, -
- oppleves den som episoder, faser -
- eller mer konstant?
Det var som bølger, men ...
... nå kommer tidevannet inn.
Jeg ba deg huske et ord.
Ja.
Husker du det?
Et ord ...
Isla.
Jeg har ikke diagnostisk utstyr og kan ikke ta biopsi.
Men ut fra det jeg kan observere, tror jeg at du har kreft.
Den kan ha spredt seg fra hjernen til kroppen eller fra kroppen til hjernen.
Uansett har den metastasert.
Det forklarer symptomene dine -
- og svulstene i brystene og lymfeknutene.
Jeg beklager.
Når jeg er forvirret, er jeg klar over det.
Jeg blir overrasket over meg selv når jeg sier rare ting, -
- men jeg sier dem likevel.
Men hele meg er ikke forvirret.
Jeg tenkte det kunne være kreft.
Jeg klarte ikke å si noe.
Jeg var altfor redd.
Noen andre burde ha fortalt deg det.
Jeg forstår ikke. Sier du at du ikke kan gjøre mamma frisk?
Skulle så gjerne, men det er dessverre ikke mulig.
Hva betyr det? Kommer hun til å dø?
- Vil kreften ta livet av henne? - Ja.
Når da?
Vanskelig å si.
Snart.
- Vil det gjøre vondt? - Kjære deg, det gjør vondt allerede.
Det kan ikke være sånn. Du må jo kunne hjelpe henne.
Du trenger gammel medisin fra et av sykehusene. Jeg kan hente ...
- Bare si hvor det er. - Ingen medisin kan helbrede henne.
Doktor, vær så snill.
Det var så vanskelig å komme hit.
Så vanskelig å finne deg. Så kan han ikke gjøre noe.
Kom, da.
- Mamma ... - Jeg burde sagt det.
Burde sagt det.
Vær så snill ...
Spike.
Legen kan ikke få meg frisk, men han kan hjelpe meg.
- Jeg forstår ikke. - Det gjør jeg.
Det vil jeg du skal prøve å huske.
Jeg forstår det.
- Mamma? - Det går bra.
Mamma.
Nå skal du bare hvile.
Se hvem det er.
Spike.
Memento mori.
- Hva betød det? - Husk at vi skal dø.
Og det stemmer. Det er mange måter å dø på.
Noen bedre enn andre.
De beste er fredfulle, der vi forlater hverandre i kjærlighet.
Du er glad i moren din.
Det er jeg.
Isla, du er glad i Spike.
Så enormt.
Memento amoris.
Husk at du må elske.
Isla.
Kom.
Bli her hos barnet.
- Mamma? - Glad i deg, Spike.
Mamma?
Spike.
Finn en plass til henne.
Den aller beste.
Mamma.
Glad i deg, mamma.
Hopp nedi! Fort!
Bli der.
Sitt i ro.
Takk!
Jeg tror at det er på tide at du og barnet -
- drar hjem.
Ja.
Sånn, ja.
Så, så.
28 dager senere...
Pappa.
Jeg har det bra.
Du trenger ikke lete etter meg.
Jeg kommer tilbake når jeg er klar.
Jeg vil fortsette å gå til jeg ikke ser havet lenger.
Vi fant dr. Kelson. Han er ikke sinnssyk.
Han er snill.
- Et barn? - Ta i!
Barnet er fra en smittet.
Men hun er ikke det. Hun er frisk.
Vi fant henne utenfor porten.
Vær snill med henne.
Hun heter Isla.
Nei!
Spike!
Faen.
Nydelig skutt!
Ren poesi.
Men nå tror jeg at det kommer litt for mange.
Selv for en dyktig kriger som deg.
Greit at vi stepper inn?
Det gjør vi med glede.
Ja vel.
Vent.
Kjør på.
Hva så?
Hva så!
Hallo.
Jeg heter Jimmy.
La oss være kompiser.
Undertekst oversatt av: Håkon J. Wikeland