Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Pāri pakalniem no tālienes
nāk teletūbiji spēlēties.
- Viens. - Viens.
- Divi. - Divi!
- Trīs. - Trīs!
- Četri. - Četri!
Un teletūbiji cits citu ļoti mīl.
Apkampjamies!
SKOTIJAS AUGSTIENE
Nav atļauts.
Kāpēc tik ilgi? Viņi nenāks. Vienalga!
Kur ir pārējie? Bija aiz manis.
Bērnus vienā mašīnā.
- Laiks teletūbijiem. - Bez Deivida nebraukšu.
Sēdi šeit. Sēdi!
Tante, kas notiek?
Džimij, sēdi rāms, klusē
un nekusties no vietas.
Bērni jāsēdina mašīnā!
Ko tu darīji?
- Liku pasteigties! - Apžēliņ!
Kas tas? Kāpēc tā dari?
Džimij?
Kur palikuši teletūbiji?
Tēti?
- Tinkijs Vinkijs. - Tinkijs Vinkijs.
Dipsijs.
Džimij, bēdz!
- Mammu? - Bēdz!
Bēdz!
Džimij, bēdz!
Skrien prom!
Tēti!
Džimij.
Tēti. Tēti, kas notiek?
Nekas, kas iepriekš nebūtu precīzi pareģots.
Man ir ļoti bail, tēti.
Mamma un māsiņa laikam mirušas.
Nē, dēls.
Nav mirušas.
Glābtas.
Jo šī ir dižena diena.
Pastarā diena.
Ņem, dēls.
Vienmēr turi to sev klāt.
Saglabā ticību.
Jā.
Jā, mani bērni!
Jā!
Tēvs...
kāpēc Tu esi mani pametis?
Niknuma vīruss nopostījis Apvienoto Karalisti.
Kontinentālajā Eiropā tas bija apkarots.
Lai to iegrožotu, Lielbritānijai noteica karantīnu.
Izdzīvojušajiem bija jāpaļaujas pašiem uz sevi.
28 gadus vēlāk...
Tava lielā diena, Spaik.
Celies augšā.
CIEMA VEIKALS
NEPĒRC JAUNU BEZ VAJADZĪBAS
PIRMĀ PALĪDZĪBA
RESURSU MAZ - DOMĀ
Uz redzi.
Lukturi paņēmi?
Džemperi, svilpi?
Ūdens pudeli?
Padod.
Nazis ir?
Prātīgs puika.
Liec somā.
Bekons? Brokastīs?
Deivs un Rozija vakar atnesa.
Kur tavs?
Apēdu, kamēr cepu.
Jā, kā tad.
Spaikij. Tas viss ir tev.
Apskatīšu, kas ar mammu. Pabeidz ēst.
Novāc šķīvi.
Es jau eju, mīļā.
Lūdzu, mīļā.
Kas noticis?
Džeimij...
Tev tas jāpacieš, mīļā.
- Jāpaliek te un jāatpūšas. - Es nevaru, nē.
Spaikij.
Čau, mammu.
Manu bērniņ.
Es negribēju sacelt traci.
Mana galva, tā...
- Nekas. - Galva plīst pušu.
Varbūt pastāsti, kā šodien gāja skolā?
Es skolā neesmu bijis, mammu.
Ir rīts.
- Vai tad? - Jā.
Ir rīts un...
Aila...
Vai tu atceries?
Spaiks šodien uz skolu neies.
Kāpēc?
Vai jau ir nedēļas nogale?
Nē, piektdiena.
Tad kāpēc viņš neiet uz skolu?
Mēs par to jau runājām.
Vairākas reizes.
Par ko runājām, Džeimij?
Mēs ar Spaiku dosimies ceļā.
Viņam būs pirmā reize.
Pirmā reize?
Proti, jūs dosieties uz lielo salu?
- Jā. - Ko?
- Aila. - Ko, pie velna, tu runā?
Nelādies, nevajag.
Vai tu esi nojūdzies?
Viņš vēl ir maziņš!
- Mammu... - 12 gadu.
Gribi nogalēt mūsu bērniņu, maukur?
Spaik, lūdzu, kāp lejā.
Slimais bērnu bende.
Nē, tēti, kāp lejā tu.
Ja mans tēvs būtu dzīvs,
ādu tev nodīrātu, bērnu bende!
- Maukurs! - Viss ir labi, Aila.
- Maukurs! - Viņam viss būs labi.
Maukurs!
- Mammu... - Nē.
Tas esmu es.
Spaik. Spaikij.
Kas notiek? Man ir karsti.
Kāpēc man ir tik karsti?
Tas ir laika dēļ, mammu.
Ļoti karsti.
Ir jau labi.
Atnesu tev brokastis.
Gabaliņu bekona.
Uzēd, kad gribēsi.
Tu aizej?
- Jā. - Uz kurieni?
Uz skolu.
Labi, Spaikij.
Es tevi mīlu.
Es tevi arī mīlu, mammu.
Labrīt, mazais.
Sem.
Pārstiegroju tavu loku.
Bija jāpārstiegro?
Nē. Izdarīju, lai man mierīgāks prāts.
Viņam viss būs labi, Sem.
Uzvelc, dēls. Izjūti svaru.
Turi.
Nemaz nedreb.
Spēcīgs puisis.
Nāc, dēls, iesim nu.
Tiksimies vakarā.
- Uz spēles dzīvības. - Paldies, puiši.
- Turies, Džeimij! - Lai veicas, Spaik.
Prieks, ka iesi, Spaik.
Uz priekšu, Spaik!
Laimīgu ceļu, puis!
Tas no mammas.
- Paldies, Betij. - Šovakar tavi svētki, Spaik.
Nenokavē.
Pārved viņu sveiku un veselu.
Uz priekšu, Džeimij!
PĀRĀK ILGI NE - PALDIES!
Pieskati viņu, Džeimij!
Lai veicas, Spaik!
Paldies, Džeikob.
Paskaties, Spaik.
Visa vadoņu komiteja.
Tu tik smaidi un esi pieklājīgs.
Bija jānāk tevi pavadīt.
Mēs visi esam saviļņoti.
Kaut, manuprāt, viņš ir par jaunu.
14 vai 15 gadu būtu ierastā kārtība.
Viņš ir gatavs, Dženij.
Ej, puis.
Tu zini kopienas noteikumus, Spaik.
Ja aizej, vari atgriezties.
Bet, ja neatgriezies,
neviens nedrīkst iet tevi meklēt.
Nevienu neglābj. Izņēmumu nav.
To sapratām pēc rūgtas pieredzes.
Visu savulaik bojāgājušo dēļ.
Tiklīdz spersi kāju uz lielās salas,
tu būsi viens, vai saproti?
Jā, Dženij.
Vai šorīt esi ko redzējis, Ent?
Neko.
Pilnīgs miers.
Viss droši?
Viss droši.
Atveriet vārtus!
Prātīgs puika.
Esiet piesardzīgi. Nenokavējiet plūdmaiņas.
Septiņas, sešas, vienpadsmit, piecas...
šodien divdesmit deviņas jūdzes.
Četras, vienpadsmit, septiņpadsmit...
vakar trīsdesmit divas.
Zābaki, zābaki, zābaki
augšup, lejup kustas!
Karā atvaļinājuma nav!
Pa ko mēs ejam, Spaik?
- Pa uzbērtu ceļu. - Atgādini, kas tas ir.
Vienīgais ceļš uz lielo salu.
Turp varam nokļūt tikai bēgumā.
Paisumā to pārklāj jūra.
Vai paisumā varam peldēt?
Nē. Jūrā ir straume.
Aiznesīs garām salai, ieraus jūrā,
un mēs noslīksim.
Nevajag, nevajag, nevajag,
nevajag skatīties, kas gaida priekšā.
Zābaki, zābaki, zābaki
augšup, lejup kustas.
Vīri, vīri, vīri,
vīri jūk prātā, tos vērojot.
Līdz paisumam četras stundas.
Vai iesim tālāk?
Atpakaļ griezties vairs nevaram.
Kāpēc?
Mani turēs par mīkstmiesi.
Jā, turēs gan.
To nedrīkstam pieļaut.
Nu tad gājuši.
Skaiti, skaiti, skaiti...
STINGRĀS IZOLĀCIJAS ZONA
skaiti patronas patronjostā.
Ja tu novērs acis,
viņi tevi uzveiks!
Zābaki, zābaki, zābaki
augšup, lejup kustas.
Karā atvaļinājuma nav!
Šeit mēs dabūjam kurināmo.
Kādudien tu šeit strādāsi.
Dienā nav tik slikti,
jo blakus ir biedri.
Bet nakts nes sev līdzi
tūkstošiem miljonu rindu -
zābaki, zābaki, zābaki
augšup, lejup kustas.
Tā ir tik liela.
Ja mēs turpinātu iet,
vai nonāktu vietā, kur neredz jūru?
Protams.
Ietu dienām vai nedēļām, neredzot krastu.
Tur nekā nav, Spaikij.
Nav kurp iet.
Ir citi ciemati.
Jā, bet tur nav nekā, kā nebūtu mums.
Pilsētās un ciemos mēs neejam.
Es esmu soļojis
sešas nedēļas ellē un varu apliecināt -
tā nav uguns,
velni, tumsa vai kas cits,
bet zābaki, zābaki, zābaki
augšup, lejup kustas.
Mēģini, mēģini, mēģini,
mēģini domāt par ko citu.
Ak, mans Dievs,
neļauj man sajukt prātā!
Zābaki, zābaki, zābaki
augšup, lejup kustas!
Karā atvaļinājuma nav!
Tur, skat, skat.
Lēnais ložņa.
Nav ātrs.
Nenozīmē, ka tie nav bīstami.
Ja redzams viens,
droši vien aiz kokiem ir vēl pāris.
Ar tavu loku
krūtis caururbt nevar.
Tev jātrāpa tieši kaklā.
Labi, tēti.
Vai tev ir bail?
Tikai mazdrusciņ.
- Tev ir? - Nē, es nebaidos.
Šāds attālums der?
Laikam jā.
Būs tavs pirmais nogalētais.
Notēmē.
Ierēķini vēju.
Lūk, tā.
Viņu novāksi tu.
Nākamo pēc viņa šaušu es.
Šauj, kad esi gatavs.
Šauj!
Tēti!
- Nāc šurp! - Ei!
Teicami nogalināji, Spaik.
Vai esi apmierināts?
- Jā, laikam esmu. - Vajadzētu gan.
Es ar tevi lepojos.
Nāc, jāiet tālāk.
Kliedzieni būs brīdinājuši citus inficētos.
Nāc, ejam tālāk.
Tie ir brīnišķīgi.
Tie ir skaisti.
Tur.
Nāc paskaties.
Prātīgs puika.
Velns.
Vienmēr vērts pameklēt ko noderīgu.
Ļaudis šo vietu pārmeklējuši simt reižu,
bet nevar zināt.
Velns ar ārā.
Vai noderēs?
Nē, tādu mums papilnam.
Toties šis noderēs.
Kas tas ir?
Frisbijs.
Neesi frisbiju redzējis?
O, tas ir lielisks.
Tev ļoti patiks.
Nāc šurp, dēls.
DŽIMIJS
Nenovērs acis, Spaik.
- Tēti, lūdzu. - Spaik!
Dari, ko saku.
Tev šeit ir jāgūst mācība.
Kas ar viņu noticis?
Šķiet, sasiets un pamests inficētajiem.
Nu arī viņš ir inficēts.
Viņš ir inficēts?
Jā.
Kāpēc gan kāds to darītu?
Varbūt sods.
Varbūt brīdinājums.
Lielajā salā mīt dīvaini ļaudis.
Klīst apkārt.
Tāpēc mūsu mājvieta ir tik vērtīga.
Vai tā ir tā mācība?
Nē.
Nogalini to.
Jo biežāk nogalini, jo vieglāk to darīt.
Nepārdzīvo par to.
Infekcija laupa viņiem saprātu.
Tam nav ne saprāta, ne dvēseles.
Spaik.
Nogalini to mūdzi.
Nogalini!
Ko tu gaidi, Spaik?
Nu taču, dēls!
Spaik, piebeidz to!
Dieva dēļ, Spaik, nogalini viņu!
Prātīgs puika.
Paliec pie manis
Vakarstundā, Kungs
MŪSU LOMAS:
MEDNIEKS, ZEMNIEKS, BARĪBAS VĀCĒJS
CELTNIEKS, ZVEJNIEKS, MAIZNIEKS, ŠUVĒJS, SARGS
Tumsa jau atnāk
Neaizej, mans Dievs
Kur nāves izkapts?
- Galvā. Sirdī. Uzvilkt! - Kur kapa vara?
Uzvaru gūstu
Šaut!
Ja Tu līdzās man
Nošausim vēl vienu, ja paveiksies.
Nāc.
Tie nebija lēnie ložņas.
Tie bija ātrie, Spaikij.
Vai jūti smaku?
Zarnas.
Ērmīgi, man patīk.
Tēti?
Tēti.
Kas ir?
Tas ir Alfas roku darbs.
Šurp, Spaik. Nāc.
Spaik, kusties!
Mēs ejam atpakaļ?
Jā. Tu nogalināji, tādēļ bijām atnākuši.
- Nepārnāksim pāragri? - Nerunā, Spaikij.
Turi acis vaļā.
Šķiet, neviena nav.
Iesim.
Stāvi pavisam rāms.
Alfa.
Sūdi ir.
Atpakaļ uz mežu.
Atpakaļ, aiziet!
Tēti!
Skrienam!
Skrien!
Skrien uz priekšu! Aiziet!
Nāc, aizstāvamies. Atgūsti elpu.
- Es pirmo, tu otro. - Jā.
Elpo lēnāk.
Lēnāk.
Sūdu būšana!
Skrien prom! Aiziet!
Skrien!
Velns!
Divu vīru taktika. Aizstāvamies!
Labi. Šauj!
Galvā un sirdī, Spaik!
Ej iekšā!
Kāp augšā!
- Ej, dēls! - Tēti, uz kurieni?
Velns.
Tēti, ko...
Bēniņi! Kāp uz bēniņiem!
Pakāpies.
Rāpies iekšā!
Es netieku augšā.
- Velns. - Tēti!
Atsperies!
Nu velns.
Sūdu vellu.
SVĒTĀS SALAS MISIJA
SVEIKS MĀJĀS, SPAIK
VAR NEVEIKTIES, BET JĀIET
Dievs, esi žēlīgs
Sargā mūsu salas mājvietu
SVĒTĀS SALAS MISIJA DIB. 2002
Sargiet muguru, zēni.
Braucu garām!
Tējas laiks.
Tējas laiks. Šodien labi strādāts.
Lieliski.
Aši, aši, pirms satumst.
Tas gaida.
Alfas nav tādi kā pārējie.
Ne tikai lielāki, bet gudrāki.
Ko mēs darīsim?
Mēs ar to necīnīsimies.
Man vairs nav bultu.
Turklāt esmu redzējis -
jātrāpa desmit reižu, lai tādu nogāztu.
Tā ka arī mēs gaidīsim.
Lūdzu, piedod, tēti.
Ko? Par ko?
Tā ir mana vaina.
- Nevarēju trāpīt. - Ko tu runā?
Centos, bet bija bail. Nemitīgi nopūdelēju.
Ko tu runā? Nav tava vaina.
Un tu turpināji šaut.
Pat pieaugušie nevar ielikt lokā bultu,
tik ļoti viņi dreb.
Tu ne. Paklau...
Spaik, tu turējies braši.
Goda vārds.
Mēs nokavēsim bēgumu.
- Jā. - Tiešām?
Būs nākamais.
Paskaties uz jūru.
Nāc.
Lūk, tur.
Karantīnas patruļa.
Droši vien franči.
Tēti.
Kas tas?
Uguns.
Kaut kas deg?
Jā.
Kaut kas.
Vai tas ir vēl kāds ciems?
Nē.
Kas tad?
Nezinu. Nekad neesmu tur bijis.
Vai deg vienmēr?
Teicu: neesmu tur bijis, Spaik.
Spaik!
Tur viņa ir.
Spaik, es slīkstu.
Ej ārā! Mums jātiek ārā!
Velns parāvis.
Celies, Spaik!
Kāp lejā. Mosties, jāiet prom!
Viss ir labi, dēls, viss labi.
Nolādēts!
- Kas notika? - Veca ēka.
Nezinu. Sabruka skurstenis.
Troksnis viņus pievilinās.
Mums jāiet prom.
- Ir bēgums? - Līmenis būs gana zems.
Iesim ātri, bet klusu.
Ja ieraugi Alfu,
skrien uz uzbērto ceļu un pāri, labi?
Neparko neapstājies! Skrien!
- Kur tu būsi? - Tev aiz muguras.
Alfu nemana.
- Joprojām paisums. - Iet jau uz beigām.
Būs sekls ūdens, bet tiksim pāri.
BĪSTAMI - UZBĒRTAIS CEĻŠ
PĒTIET PLŪDMAIŅAS
Ūdens zemāk par ceļiem. Tiksim pāri.
Novelc zābakus.
Lūk, tā. Nostājies pret vārtiem.
Tas ir mūsu ceļš.
Viss ir labi. Tikai elpo.
Ņem. Ejam.
Tu ej pirmais.
Uz priekšu, dēls.
Ko tu saki par šo dienu, Spaik? Ko?
Pirmo reizi lielajā salā.
Pirmais nogalētais. Pirmā sadursme ar inficētajiem.
Redzēji Alfu!
Un nokavēji bēgumu.
Būs ko stāstīt mammai, kad pārnāksim.
Tēti!
Bēdz, Spaik!
Bēdz!
Skrien! Skrien, neapstājies!
Tikai uz priekšu!
- Ak kungs! Celies! - Nevaru!
- Spaik, celies tūlīt pat!
Spaik, skrien! Skrien, Spaik!
Skrien, nolādēts!
- Es nevaru! - Vari gan!
Sūdu būšana!
Tuvojamies!
Atveriet vārtus!
Palīgā! Dženij!
Mostieties! Augšā, augšā!
Tuvojas!
- Mostieties! - Kas nāk?
- Visi augšā! - Vietās, puiši!
- Esiet modri! - Tuvojas!
Alfa!
Atveriet! Veriet vaļā, johaidī!
Alfa!
Alfa! Blieziet gaismu!
- Spīdiniet tam virsū! - Uguni!
Gulsties!
Skrien, skrien, Spaik!
- Skrien! - Blieziet virsū gaismu!
Pielādēt!
Bļāviens. Nu tik būs, Spaik.
Elpo!
Sūdu būšana!
Veriet vaļā!
Dženij!
- Atver sūda vārtus! - Gaidi.
Nē, ver vaļā!
Velns ar ārā!
- Gaidi. - Nē.
- Bļāviens, Dženij! - Lūdzu!
- Esam veseli. - Gaidi.
- Ieskaties man acīs, esam veseli. - Gaidi.
Paskaties uz viņu.
- Ieskaties acīs! - Dženij.
- Viņš ir vesels! Esam veseli! - Lūdzu.
Atveriet, laidiet iekšā!
Ej iekšā.
Spaiks! Spaiks!
Bija 23-27 metri.
Gara zāle. Vējš.
Un kur trāpa bulta?
Tieši viņa smirdīgajā kaklā!
Resnais mūdzis pieslienas kājās
un spiedz kā tāds skuķis.
Un tad nogāžas kā sūdu maiss.
Pēc tam uzrodas astoņi sūda inficētie.
Tēti, nelamājies.
Skrien tieši mums virsū!
Nodomāju: "Velns, nu tik būs."
Zellis Dzelzs Pauti tik šauj.
- Nē, es nopūdelēju. - Nē.
Viņš ir pieticīgs. Pieticīgais Spaiks.
Baigais milžu bende!
Dzer, dzer.
Man ir jāiet.
Šeit.
Nu taču, Rozij.
Kādēļ tu ved mūs šurp?
O, Rozij.
Spaik.
Domāju, būsi tikai pēc pusnakts.
Nācu apraudzīt mammu.
Kā viņa jutās? Viss kārtībā?
Labāk nekā kārtībā.
Mēs rosījāmies.
Aizstaigājām līdz laukiem.
Viņa ir ļoti dzīvelīga, kad nav lēkmes.
Bet kā šodien gāja tev?
Tas svarīgāk.
Tētis visu iztēloja tā, kā nav.
Piemēram?
It kā es būtu varonis.
Laikam jau viņam tāds esi.
Tāda sajūta, ka viņš melo.
Kas tad tur notika?
Es nošāvu vienu resno.
Tas knapi kustējās.
Pēc tam mums dzinās pakaļ daži ātrie.
Es nevienam nevarēju trāpīt.
Tad mēs slēpāmies, līdz satumsa.
Man bija bail.
Metās nelaba dūša.
Es gribēju mājās pie mammas.
Tēvs droši vien jutās tāpat.
Jāteic, tik daudz zemes nebiju redzējis.
- Sala bija milzīga. - Ko tu redzēji?
Pakalnus.
Mežus.
Un ugunskuru.
Ugunskuru?
Vai tik tu neredzēji veco Kelsonu.
Nenojautu, ka viņš vēl dzīvs.
Vai dienvidrietumos?
Ak kungs. Tad jau Kelsons.
Tici vai ne, viņš bija mans ĢĀ
pirms kādiem 30 gadiem.
- Kas ir ĢĀ? - Dakteris.
- Dakteris? - Jā.
Viņam bija ārsta prakse pie Vitlibejas.
Tētis teica: nezinot, kas tā par uguni.
Viņš saka: visi īstie dakteri ir miruši.
Tāpēc neviens nezina, kas mammai kaiš.
Šķiet, viņš par visu melo.
Nu nē. Zini ko?
Viņš droši vien negribēja tevi biedēt.
Dakteris Kelsons ir...
savāds.
Kādā ziņā savāds?
Ar ko ugunskurs tik īpašs?
Ja tētis negrib par to runāt,
arī man nevajadzētu.
Varbūt ej atpakaļ uz savām svinībām?
Es varu pieskatīt mammu.
Nē.
Ej tu.
Tagad viņu pieskatīšu es.
Labs ir.
Uzķēries.
Viņi visi melo, mammu.
Spaik, vai aiziesi uz veikalu?
Man vajag nurofēnu.
Nurofēnu?
Mana galva, tā...
Lai nu paliek. Nav svarīgi.
Sveiki!
Mēs esam augšā, mīļais.
Tā tik bija ballīte.
Pārākais ļembasts.
Tu izskaties...
Izskaties kā no govs pakaļas izlīdis.
Varbūt izlīdu arī.
Es pamodos kviešu laukā.
Kur tu nozudi, Spaikij?
Aplaidu acis apkārt - goda viesis nozudis.
Aizgāju mājās.
Klau, milžu bende.
Es pagatavošu brokastis.
Kas notiek, Spaik?
Kāpēc tu neteici:
ir ārsts, varētu apskatīt mammu?
Ārsts?
Mums ārsta nav. Nav bijis veselu mūžību.
Dakteris Kelsons, tēti.
Ugunskurs. Lielajā salā.
Ar ko tu esi runājis?
Tātad viņš ir ārsts.
Vai ar Semu?
Nolādētais muļķis.
Iestāsta tev niekus.
Viņš nav ārsts, Spaik.
Varbūt kādreiz bija, pirms daudziem gadiem.
Jau sen kļuvis vājprātīgs.
Ko ar to gribi teikt?
Vai viņš ir ārsts vai nav?
Pirms tu piedzimi,
mēs mēdzām vākt pārtiku.
Kļuva arvien grūtāk, jāiet arvien tālāk.
Kādu dienu pietuvojāmies Kelsona mājai.
Saproti?
Jā. 450 metru attālumā
mēs sajutām nāves smaku.
Saproti, pie tās bijām raduši.
Tolaik mirušie bija visās malās.
Bet tā...
tā bija pavisam citāda.
Smirdoņa bija kā...
kā siena.
To varēja sataustīt.
Mēs uzkāpām kalna galā
un paskatījāmies lejup.
Ko tādu nekad nebiju redzējis.
Līķi.
Simtiem.
Noguldīti rindās.
Vīri, sievas, bērni.
Un vidū liesmoja ugunskurs.
Pie tā stāvēja Kelsons.
Kāda neizdibināma nolūka dēļ
viņš tur vilka iekšā visus līķus.
Pēc dažām sekundēm
viņš pagriezās un skatījās uz mums.
Un viņš pamāja.
Tā ikdienišķi. "Sveiki. Nokāpsiet lejā, puiši?"
Jā. Mēs pagriezāmies un bēgām.
Un 15 gadu laikā
neviens no mums nav tur atgriezies.
Kā jau es teicu.
Vājprātīgs.
Johaidī!
Gribi, lai mamma nomirst?
Protams, nē.
Spaik, kas tas par jautājumu?
Kas īsti viņai kaiš?
Es nezinu.
Vai viņa mirst?
Es nezinu.
Es domāju, ka viņa mirst.
Tā domā arī tu.
Ja viņa nomirs,
vai tu saiesi kopā ar Roziju?
Pievaldi mēli.
Ko par to teiks Deivijs?
Es teicu, pievaldi sasodīto mēli!
Dēls.
Džeimij!
Spaik!
Galva plīst pušu, Spaik. Plīst pušu.
Es zinu, mammu. Piedod.
Vai gribi ūdeni, mīļā? Es atnesīšu.
Vācies prom no mums.
"No mums"?
Tu dzirdēji.
Ej prom, tēti.
Deg!
Tur... Skrien!
- Skaties, dūmi. - Ent, Mark!
- Deg! - Aiziet, ātri!
Deg lielais šķūnis!
- Tev jāiet! - Nedrīkstu pamest vārtus.
Tev ir jāiet.
Tāpēc sūtīja mani.
Es būšu pie sirēnas, bet tev ir jāiet.
Teica, ka vajag visus vīrus!
- Ej! - Sūdu vellu.
- Ātrāk. - Nolādēts.
- Ej! - Vēro apvārsni.
Un stāvi pie sirēnas!
Vajag vēl ūdeni!
Nesiet vēl ūdeni!
Deg!
Nesiet vēl ūdeni! Ātri!
Ugunsgrēks!
Nāc, mammu. Iesim.
- Nesiet ūdeni! - Vajag vēl ūdeni no jūras!
Uz kurieni iesim?
Uz krastmalu.
Un uz laukiem.
- Uz krastmalu? - Jā.
Vēl ūdeni!
Tā taču lielā sala.
Jā.
Bet mēs nedrīkstam...
Nedrīkstam atrasties lielajā salā.
Pārāk bīstami, tas ir...
- Viss ir labi, mammu. - Nē.
- Es varu mūs pasargāt. - Nē, tā nedrīkst.
Tā nedrīkst. Kur ir...
Džeimij!
Kur ir...
Kur ir tētis?
Tēta šeit nav.
Tad ir jāiet atpakaļ.
Uz mājām. Skriešus, citādi mēs...
Mammu...
Atpakaļ iet nevaram. Paisums.
Ak dievs.
Mēs iesim pie ārsta.
Ko? Pie ārsta?
- Pie īsta seno laiku ārsta. - Nē.
Tev kaut kas kaiš, mammu.
Ārsts tev palīdzēs atlabt.
Labi?
Labi.
RAUGI, DŽIMIJ - VIŅŠ NĀKS AR MĀKOŅIEM
Tā, mammu.
Paliksim šeit nakšņot.
Apmetīsimies tur.
Vai tētis ākstās?
- Tētis? - Jā.
Ākstās kopā ar tevi. Jokojas.
Tavs vectēvs ākstījās.
Neticēsi, cik bieži.
Visi viņu uzskatīja par ļoti nopietnu,
bet ar mani viņš bija aušīgs.
Vai tētis ir tāds?
Kad esat tikai divi vien.
Nē.
Tikai grib, lai tu būtu gana sīksts.
Kā viņš.
Kad es skatos tev sejā...
es redzu tava vectēva acis.
Jauki.
Tieši tā.
Tev ir jāpaguļ.
Es palikšu nomodā. Sardzē.
Labi, tēti.
Ko?
Kas notika?
Es nezinu.
Turi.
Ir jāiet.
UZMANĪBU
Pretīgie maukuri.
Ejam atpakaļ.
Paskaties.
Eņģelis.
Atceries, kad pirmoreiz parādīji eņģeli, tēti?
Atbraucām tepat netālu.
Atstājām mašīnu.
Gājām, līdz pamanījām to virs koku galotnēm.
Tu teici, ka tas stāvēs mūžīgi.
Kā piramīdas vai Stounhendža.
Kad uz to skaties, tad redzi nākotni.
Vai atceries to dienu?
Man nebija vairāk kā 7-8 gadi.
"Mēs esam īsti ceļotāji laikā," tu teici.
Iekrituši nākotnē.
Un es...
Es nobijos.
Domāju, tu runā nopietni, tiešām esam nākotnē.
Cik gadsimtu esam krituši šoreiz?
Tūkstošus vai vairāk?
Mammu?
Spaik.
Tev atkal asiņo deguns.
Stāvi mierīgi.
Nekusties.
Stāvi mierīgi.
Nē, nē! Pagaidi! Nemirkšķini!
Viss kārtībā.
Sūdi ir. Nāc, mammu!
Skrien, mammu!
Neapstājies!
elle PRIECĪGAIS ĒDĀJS
Priecīgais ēdājs
Skrien!
Neapstājies! Ej iekšā!
Ātrāk, mammu, ātrāk!
Ej iekšā!
Bļāviens!
Ātri! Ej iekšā!
Spaik, trūkst elpas.
Spaik, gāze!
- Trūkst elpas! - Nē, mammu!
- Nē...
Spaik...
Spaikij!
Laid viņu vaļā!
Pieliecieties! Aiziet!
Ātri!
Kas notika?
Benzīns.
Benzīna tvaiki.
Uzkrājušies gadu gaitā.
Mani sauc Spaiks.
Tā ir mana mamma.
Ēriks.
Kas viņai kaiš?
Es nezinu.
Vedu viņu pie ārsta.
Skaidrs.
Kas tagad būs?
- Kādā ziņā? - Jūs taču te dzīvojat?
Uz nolādētās salas. Tu esi iezemietis.
- Iezemietis? - Ei, kas tagad būs?
Nāks vēl inficētie?
Es nezinu. Droši vien.
- Būs dzirdējuši troksni. - Protams, nāks.
Berserkeri nāks.
Noraus mums galvu. Saproti?
- Neesi šejienietis. - Lai viņa apklust.
No kurienes tu esi?
No Zviedrijas. Lai viņa apklust.
Viņa neko nevar līdzēt.
Neko nevar līdzēt?
Nevari palīdzēt man? Kāpēc palīdzēju jums?
Es būtu pataupījis lodes!
Man ir jātiek prom.
- Es iešu prom. - Vari iet.
Es viņu nepametīšu.
Paldies, tēti.
Ak kungs. Traks var palikt.
Bļāviens.
Mans labākais skolas draugs ir kurjers.
Tu nezini, kas ir kurjers.
Viņš piegādā sūtījumus.
Cilvēki pasūta internetā.
Deru, nezini, kas ir internets.
Nav svarīgi. Viņš ir šoferis.
Es viņam teicu:
tu iznieko savu dzīvi, Fēliks.
Dzīve tikai viena, un to padirs.
Un viņš atteica:
"Jā, ko pats darīsi, āmurgalva?"
Tā nu gāju dienēt flotē.
Lai pierādītu savu taisnību.
Kurš nu padirš savu dzīvi?
Nesaprotu, ko tu saki.
To, ka man vajadzēja būt par kurjeru.
Tagad es sēdētu sastrēgumā
vai pārāk ātri brauktu pa šauru ielu.
Kāpēc tad esi šeit?
Sūda kuģis nogrima.
Patrulējām Skotijas austrumkrastā
un kaut kam uzskrējām.
Skotu viskijs ar ledu.
Nav svarīgi.
Daži atradām glābšanas plostu.
Krastā tikt negribējām, bet vējš atpūta.
Astoņi tikām līdz cietzemei, palicis esmu viens.
Vai tevi izglābs?
Zini taču, ka salai noteikta karantīna?
Nez kam domāti patruļkuģi?
Es zinu par karantīnu.
Domāju, attiecas tikai uz mums.
Attiecas uz ikvienu nelaimīgo,
kas kaut puspēdu sper uz šīs salas.
Ja izkāp krastā, prom netiec.
Vari nākt uz manu pilsētu.
Pēc tam, kad mammu aizvedīšu pie ārsta.
Kur tas ārsts ir?
Tur.
Nav tālu.
"Nav tālu"?
Ei, panes māti kādu laiciņu pats.
Es atpūtīšos.
Pirmā maltīte pusotrā dienā.
Ņem vēl vienu.
Šķiet, tev ļoti garšo āboli.
Jā.
Viens procents.
Signāla nav.
Kas tas ir?
Drīz būs ķieģelis.
Bet vēl dažus brīžus tas ir...
kaut kas līdzīgs radio.
Tikai ar foto.
Vai jums ir radio?
Vai jums ir foto?
Dažiem ir vecie.
Re, paskaties.
Tas ir jaunais.
Mana līgava. Vai bijusī...
Tā šķiet.
Kas vainas viņas sejai?
Kā tas jāsaprot?
Viņa izskatās ērmīgi.
Pats esi ērmīgs.
Viņa ir brīnišķīga. Kas tev kaiš?
Es zinu, kas vainas.
Manā pilsētā ir meitene ar tādu kaiti.
Ar kaiti?
Viņai ir alerģija no jūras veltēm.
Ja apēd jūras ķemmītes,
- mute kļūst nejutīga un uzpampst. - Atdod.
Jā, nu viss.
Neielaidies ar Fēliksu.
Tēti...
Man ir auksti.
Kāpēc tevi sauc par "tēti"?
Tas gan ir ērmīgi.
Šajā apkārtnē noteikti bieži gadās inbrīdings.
Taču šajā gadījumā mazticams.
Viņai aptumšojies prāts.
Agrāk viņa tāda nebija.
Parasti ir tāda, kāda bija allaž.
Kas ir tāda, kāda bija allaž?
Tu, mammu.
Kas tu esi?
Ēriks.
Un tas ir tavs tēvs Spaiks.
Ko?
Viņš ākstās, mammu.
Viņš ir kretīns.
Mammu!
Piedod.
Viņš mums izglāba dzīvību.
Atpazīstu kretīnu, tiklīdz ieraugu.
Atgādini, uz kurieni mēs gājām.
Pie ārsta.
Nuja. Skaidrs.
Nu tad iesim.
Mammu...
Viņa var paiet?
Kāpēc viņi ir tik milzīgi?
Berserkeri.
Sems saka:
dažus infekcija ietekmē kā steroīdi.
Jā?
Es gan nezinu, kas tie steroīdi ir.
Droši vien tie padara par Alfu.
Alfa. Varētu domāt, ka biržas brokeri.
Vai Volstrītas čaļi.
Ko?
Zini, kas ir berserkeri? Viņi ir labāki.
Berserkers ir kā...
Baigi traks vikingu karotājs. Saproti?
Patiesībā esmu vikings.
Varbūt, ja inficēšos, par tādu kļūšu.
Velns, kas tas bija?
Es nezinu.
Nē, pag! Uz kurieni tu iesi?
Es viņu nepametīšu.
Ei!
Mammu!
- Spaik, pagaidi! - Velns.
Mammu, ko tu dari?
- Stāvi! - Neaiztiec viņu.
Bļāviens! Sūdu būšana!
Ko tu dari? Met viņu nost!
Pārgriez, Spaik.
Spaik, pārgriez!
Tūlīt. Kur?
Šeit.
Nu nē, johaidī.
- Ūdeni. - Jā, ņem.
Bļāviens, kas notiek?
Nomazgā rokas.
Velns, kas notiek?
Jūs abi esat vājprātīgi.
Ņem. Malacis, Spaik.
Nu viss.
Liec to nost.
Liec to nost!
- Tas ir bērniņš. - Zombiju bērniņš!
Liec to nost.
Nedrīkst ļaut mūdžiem vairoties. Jānogalina!
Tā ir meitenīte.
Liec to zemē, bļāviens!
- Viņa nešķiet inficēta. - Nav inficēta.
Ja tūlīt nenoliksi...
- Ieskaties acīs! - Abus nošaušu!
- Nav inficēta. - Visus nogalināšu!
Dodu piecas sekundes.
- Piecas! - Celies, mammu. Ej!
Četras!
Trīs!
Nē!
Alfa.
Ej, mammu!
- Ej! - Jā, labi.
Velns.
Bēdz, mammu!
Mammu, kāp laukā no vilciena!
Mammu, skrien uz dūmu pusi!
Skrien!
Velns.
Morfīns, ksilazīns.
Ārkārtīgi ātra iedarbība.
Atvainojos par izskatu. Krāsojos ar jodu.
Teicams profilakses līdzeklis.
Vīrusam jods nepavisam nepatīk.
Es to paņemšu, Samson.
Laid vaļā.
Es viņu saucu par Samsonu.
Dzīvo šajā pusē vismaz trīs gadus.
Protams, parasti turos no viņa pa gabalu.
Ser...
"Ser."
Labas manieres.
Jūs esat dakteris Kelsons?
Esmu gan.
Es esmu Spaiks, tā ir mana mamma Aila.
Spaiks, Aila.
Un tā ir mazulīte.
Mums vajag jūsu palīdzību.
Nu tad nāciet.
Jāiet prom, pirms viņš pamodies.
Kas tas?
Es esmu...
Esmu gaidījis gandrīz
13 gadus, lai kāds to pajautātu.
Es bieži domāju, ka miršu šeit viens
no vecuma vai bada, vai vardarbības,
tā arī nesagaidījis iespēju atbildēt.
Vai zini, ko nozīmē vārdi memento mori?
Nē.
Tas ir latīņu valodā. Ironiski - mirusi valoda.
Tas nozīmē "atceries nāvi".
Atceries, ka tev ir jāmirst.
Tas palīdz viņus atturēt.
Bija ļoti daudz mirušo.
Kā inficēto, tā neinficēto.
Tāpēc ka viņi ir līdzīgi.
Uzmanīgi.
Katrs galvaskauss ir domu kopums.
Šie acu dobumi redzēja.
Un žokļi runāja un norija ēdienu.
Tas ir viņu piemineklis.
Templis.
- Piedodiet. - Neuztraucies.
Nē, nav jau vērtīgs tādā nozīmē. Tas...
Krāvums ir noturīgs, bet kauli pajuks
laika vai dabas spēku ietekmē.
Vai no Spaika rokas.
Memento mori...
ir ieguvis veidolu.
Vai jūs viņu pazīstat?
Viņu sauca Ēriks.
Izglāba mums dzīvību.
Skaidrs. Sameklēsim Ērikam mājas.
Pumpē, pumpē, labi.
Prātīgs puika.
Ak vai, nabaga Ēriks.
Izvēlies viņam vietu.
Ļoti labi. Teicami, Spaik.
Mazulīte ir jaundzimusī.
Dzemdēja inficētā.
Bet viņa nav inficēta.
Paņēmām viņu no mātes.
Interesanti. Placentas burvestība.
Biju prātojis, vai tā varētu notikt.
Bet viņai vajadzēs pienu.
Ūdens noturēs pie dzīvības tikai dažas dienas.
Vai tāpēc nācāt pie manis?
Bērna dēļ?
Nē.
Labo rādītājpirkstu pieliec pie deguna.
Un mēģini pieskarties manam rādītājpirkstam.
Labi.
Aila, vajadzētu iztaustīt tavas krūtis.
Un paduses. Neiebilsti?
Vai te ir jutīgs?
Vai apjukuma sajūtas...
vai tās ir epizodiskas?
Periodiskas? Vai drīzāk pastāvīgas?
Tās nāca kā viļņi, bet...
Tagad tuvojas paisums.
Es biju lūdzis iegaumēt vārdu.
Jā.
Vai atceries, kāds tas bija?
Vārds...
Aila...
Man nav diagnostikas iekārtu,
un es nevaru paņemt biopsiju.
Taču redzētais liek domāt, ka tev ir vēzis.
Varbūt izplatījies no smadzenēm uz ķermeni
vai no ķermeņa uz smadzenēm.
Lai vai kā, ir metastāzes.
Tas izskaidro simptomus un diemžēl
veidojumus krūtīs un limfmezglus.
Ļoti jūtu līdzi.
Kad esmu apjukusi, es zinu - esmu apjukusi.
Pati par sevi brīnos, kad es...
kad saku kaut ko dīvainu.
Bet es tik un tā to saku.
Es neesmu apjukusi pilnībā.
Biju domājusi, ka varētu būt vēzis.
Nezināju, kā tev pateikt, Spaik.
Es biju pārāk nobijusies.
Vajadzēja, lai pasaka kāds cits, bet neteica.
Es nesaprotu.
Tātad jūs mammu nevarat izārstēt mammu?
Kaut nu varētu. Diemžēl tas nav iespējams.
Ko tas nozīmē?
Vai viņa nomirs? Vēzis viņu nogalinās?
Jā.
Kad?
Grūti pateikt.
Drīz.
Vai viņai sāpēs?
Spaikij, mans mīļais.
Jau tagad sāp.
Tas nedrīkst notikt.
Dakter, lūdzu. Jūs noteikti varat viņai palīdzēt.
Jums vajag zāles.
Kādas vecās zāles no slimnīcām.
Ja pateiksiet, kur ir...
- Varu aiziet pakaļ. - Spaik, paklausies.
Tikai, lūdzu, pasakiet.
Nav tādu zāļu, kas viņu var izārstēt.
Dakter... dakter, lūdzu.
Bija tik grūti nokļūt šeit.
- Tik grūti jūs atrast. - Spaik, nāc šurp.
- Tagad viņš saka: nevar palīdzēt. - Nāc.
- Mammu. - Man būtu vajadzējis pateikt.
Būtu vajadzējis pateikt.
Lūdzu...
Spaik.
Dakteris nevar mani izārstēt, taču var palīdzēt.
- Es nesaprotu. - Es saprotu.
Tev jācenšas vienmēr to atcerēties.
Es saprotu.
Mammu?
Tev viss ir labi.
Mammu.
Atpūties. Viss ir labi.
Paskat, kas šeit.
Spaik.
Memento mori.
Ko tas nozīmēja?
Atceries, ka mums ir jāmirst.
Un tā tas ir.
Nāvei ir daudz veidu.
Daži ir labāki par citiem.
Vislabākā ir mierīga nāve.
Kad viens no otra šķiramies mīlot.
Tu savu māti mīli.
Es viņu mīlu.
Un tu, Aila, mīli Spaiku.
Ļoti.
Memento amoris.
Atceries, ka ir jāmīl.
Aila.
Nāc.
Paliec šeit pie mazulītes.
- Mammu? - Es tevi mīlu, Spaik.
Atceries.
Mammu?
Spaik.
Atrodi viņai vietu.
Vislabāko.
Mammu.
Es tevi mīlu, mammu.
Lec iekšā! Ātri!
Necelies augšā.
Sēdi klusu.
Paldies, Spaik.
Manuprāt...
Manuprāt, tev un mazulītei
ir jādodas mājās.
Jā.
Lūk, tā. Turi.
Viss ir labi, mīļumiņ.
28 dienas vēlāk...
Tēti.
Man viss ir labi.
Tev mani nav jāmeklē.
Atgriezīšos, kad būšu tam gatavs.
Es gribu iet uz priekšu...
līdz vairs neredzēšu jūru.
Mēs atradām dakteri Kelsonu.
Viņš nav vājprātīgs.
Viņš ir sirsnīgs vīrs.
Zīdainis?
- Ceļam nost! - Jā.
Bērnu dzemdēja inficētā...
bet mazā nav inficēta.
Viņa ir vesela.
Viņa bija atstāta vārtu ārpusē.
Lūdzu, esi pret viņu labs.
Viņas vārds ir Aila.
Nē!
Spaik!
Velns.
Teicams šāviens.
Nudien elegants.
Tomēr domāju, tuvojas pārāk daudzi.
Pat tik spējīgam jaunam karotājam kā tev.
Neiebilsti, ja iesaistīsimies?
Ar lielāko prieku.
Lai notiek.
Gaidiet.
Tagad aiziet. Viens.
Nu kā?
Nu kā!
Sveiks.
Mani sauc Džimijs.
Būsim čomi.
Subtitrus tulkoja: Ieva Vēģele