Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Põhja-Šoti mägismaa
Pole lubatud. Miks nii kaua läks?
- Nad ei tule. - Vahet pole, vahet pole!
Kus teised on? Nad olid minuga.
Viime lapsed ühte autosse.
Ma ei lähe Davidita.
Istu siia. Istu!
Tädi, mis toimub?
Jimmy, istu vagusi ja ära kuskile mine.
Peame lapsed autosse viima!
Mida sa tegid? Palusin ju kiirustada!
Jumala eest!
Jimmy?
Mis see on?
Paps?
Jimmy, põgene.
- Mamps? - Põgene! Põgene!
Põgene!
Põgene! Jimmy, põgene!
Rutem!
Paps! Paps!
Paps!
- Paps! - Jimmy.
Paps.
Paps, mis toimub?
Ei midagi, mis poleks ette määratud.
Ma kardan väga, paps.
Mamps ja õde on vist surnud.
Ei, poeg.
Mitte surnud.
Päästetud.
Milline imeline päev.
Viimne kohtupäev.
Võta, mu poeg.
Kanna seda alati.
Usu.
Jah.
Jah, mu lapsed!
Jah!
Isa...
Miks sa mind hülgasid?
Raevuviirus laastas Suurbritanniat.
Mandri-Euroopast suudeti see eemale tõrjuda.
Suurbritannia läks viiruse ohjeks karantiini.
Ellujäänud jäeti saatuse hooleks.
28 aastat hiljem...
Täna on tähtis päev, Spike.
Aja end üles.
KÜLAPOOD
VÕTKE AINULT SIIS, KUI VAJA
RESSURSSE NAPIB. MÕELGE HOOLEGA
Näeme pärast.
Tõrvik on olemas? Kampsun, vile...
Veepudel?
Säh.
Nuga olemas?
Tubli.
Pane see ära.
Hommikusöögiks peekonit on?
Dave ja Rosey tõid eile õhtul.
Kus sinu oma on?
- Sõin juba kokkamise ajal. - Kindel see.
Spikey. See on sulle.
Lähen su ema juurde.
Söö.
Ja pane taldrik ära.
Tulen, kullake.
Nõndaks, kullake.
Mis lahti?
Jamie...
Sa pead ära kannatama, kullake.
- Puhka siin. - Ma ei saa. Ei.
- Spikey. - Tere, mamps.
Kullake.
Ma ei tahtnud lärmi lüüa.
Asi on mu peas.
- Pole midagi. - Lõhub jubedalt.
Kuidas täna koolis läks?
Ma pole koolis käinud, mamps.
Praegu on hommik.
- Tõesti? - Jah...
Praegu on hommik, ja...
Isla...
mäletad?
- Spike ei lähe täna kooli. - Miks?
- Kas on juba nädalalõpp? - Ei, reede.
Miks ta siis kooli ei lähe?
Me ju rääkisime sellest.
- Mõne korra. - Millest, Jamie?
Me Spike'iga läheme välja.
- Tal on esimene kord. - Esimene kord?
Te kavatsete suurele saarele minna?
- Jah. - Mida?
- Isla. - Mis kuradi jutt see veel on?
- Ära nüüd vannu. - Hull oled või?
Ta on alles laps!
- Mamps... - Ta on 12.
Tahad meie lapse surma saata, raibe?
Spike, palun mine alla.
- Haige lapsetapja. - Ei, mine ise, paps.
- Oleks isa elus, võtaks sul naha maha! - Olgu!
- Raibe! - Heakene küll, Isla.
- Raibe! - Temaga ei juhtu midagi.
Raibe!
- Mamps... - Ei.
Mina olen.
Spike... Spikey.
Mis toimub? Palav on.
Miks mul nii palav on?
- Ilm on selline, mamps. - Nii palav.
Pole midagi.
Tõin sulle hommikusöögi.
Natuke peekonit.
Söö siis, kui isu on.
Lähed sa ära?
- Jah. - Kuhu?
Kooli.
Olgu, Spikey. Kallis oled.
Sina ka, mamps.
- Hommikust, poisu. - Sam.
Panin sellele uue nööri.
Oli seda üldse vaja?
Ei. Panin südamerahustuseks.
Ta saab hakkama, Sam.
Tõmba vinna, poja. Katseta.
Hoia.
Ei mingit värinat.
Tugev sell.
Eluga nüüd, poiss. Läki.
Hüva. Õhtuni.
- Elud on kaalul. - Tervist, poisid.
Kivi kotti, Spike.
- Head uudised, Spike. - Anna minna, Spike!
Mingu sul hästi.
See on emmelt.
- Aitäh. - Õhtul korraldame sinu auks peo.
Ära siis hiline!
- Tood ühes tükis tagasi? - Lase käia, Jamie!
TEHKE ELUGA. AITÄH!
Hoia tal silma peal, Jamie!
- Kivi kotti, Spike. - Jah, Jacob.
Vaata, Spike.
Terve juhtide komitee on kohal.
Naerata ja ole viisakas.
Pidime teid teele saatma.
Oleme sinu üle rõõmsad.
Kuigi minu meelest on ta veidi noor.
Tavaliselt minnakse 14-15a.
Ta on valmis, Jenny. Mine, poiss.
Sa tead meie kogukonna reegleid, Spike.
Kui lahkud, võid naasta.
Kui aga ei naase...
ei tohi keegi sind otsima tulla.
Päästemissioone pole. Eranditeta.
Seda saime teada karmil moel...
Kõigi kaotatud inimeste näol.
Suurel saarel olete täiesti omapäi. Selge?
Jah, Jenny.
Oled sa täna midagi näinud, Ant?
Ei tuhkagi.
Täiesti vaikne on.
Kõik kombes?
Igati kombes.
Tee siis lahti.
Tubli poiss.
Ettevaatust, poisid, ärge magage mõõna maha.
Seitse, kuus, üksteist, viis,
29 miili teel...
Neli, üksteist, seitseteist,
32 eile veel.
Kirsad, kirsad, kirsad
üles-alla, üles-alla tallamas!
Lahingust ei lahkuda saa!
Mis see on, Spike?
Teetamm.
Räägi sellest.
Ainult siitkaudu saab suurele saarele.
Aga sinna pääseb ainult mõõna ajal.
Tõusu ajal katab meri selle.
Kas siis saab ujudes üle?
Ei. Meres on hoovus.
See kannab ära avamerele
ja me upume.
Pole vaja, pole vaja
vaadata seda, mis su ees.
Kirsad, kirsad, kirsad
üles-alla, üles-alla tallamas.
Mehed, mehed, mehed,
mehed hulluvad neid vaadates...
Tõusuni jääb meil neli tundi.
Teeme ära?
- Tagasiteed enam pole, paps. - Miks?
Kõik peaks mind nõrgukeseks.
Tõsi.
Seda me lubada ei saa, mis?
Lähme siis.
Loenda, loenda, loenda...
ISOLATSIOONITSOON
...loenda padruneid vööl.
Kui lased pilgul langeda,
nemad sind siis võidavad!
Kirsad, kirsad, kirsad
üles-alla, üles-alla tallamas...
Lahingust ei lahkuda saa!
Siit saame oma kütust.
Kunagi tuled ka sina siia tööle.
Nõnda rängad päevad,
mida teised nurjavad...
Aga ööd toovad
nelikümmend tuhat miljonit
kirsat, kirsat, kirsat
üles-alla, üles-alla tallama.
Küll on ikka suur.
Kui edasi kõndida,
kas jõuame sinna, kust merd ei näe?
Muidugi.
Kõnnid päevi või nädalaid kallast nägemata.
Seal pole midagi, Spikey.
Pole midagi taga ajada.
On ju teisi külasid.
Jah, aga seal pole midagi uut.
Me hoiame linnadest-küladest eemale.
Olen marssinud
- kuus nädalat põrgus ja... - Läki.
See ei ole tuli,
saatanad või pimedus,
ainult kirsad, kirsad, kirsad
üles-alla, üles-alla tallamas.
Proovi, proovi, proovi
proovi mõelda millestki muust.
Issand jumal,
ära lase mul minna hulluks sa!
Kirsad, kirsad, kirsad
üles-alla, üles-alla tallamas!
Lahingust ei lahkuda saa!
Näed, vaata, vaata.
Aeglane venivillem.
Ta pole kiire.
See ei tähenda, et poleks ohtlik.
Kui üht on näha,
siis on paar veel puude vahel.
Sinu vibu
pole tema rinnaku jaoks küllalt võimas.
Kaela tuleb lasta.
Olgu, paps.
Kas kardad?
Natukene.
Aga sina?
Ei. Pole häda midagi.
- Kaugus sobib? - Ju vist.
Saad oma esimese ohvri.
Võta sihikule.
Arvesta tuulega.
Nii.
Ta on sinu.
Ülejäänud jäävad mulle.
Lase, kui oled valmis.
Lase.
Paps!
Siia!
Imeilus, Spike.
- On ka hea tunne? - Ju vist, jah.
Peabki olema.
Olen su üle uhke.
Tule, peame minema.
Karjed võisid teisi nakatunuid hoiatada.
Tule. Läheme nüüd edasi.
Nad on võrratud.
Imeilusad.
Näe.
Vaata.
Tubli.
Raisk.
Alati tasub kasulikku kraami otsida.
Küllap on see sadu kordi läbi tuhlatud,
aga iial ei tea.
Kuramus.
On need kasulikud?
Ei, seda värki meil jagub.
Aga see kulub marjaks.
Mis see on?
Lendav taldrik.
Sa pole enne näinud või?
Tore asjake.
Sulle raudselt meeldib.
Tule siia, poja.
Pilku ei tohi ära pöörata, Spike.
- Paps, palun. - Spike!
Tee, nagu kästud.
See on õppetund.
Mis temaga juhtus?
Ju seoti kinni ja jäeti nakatunute saagiks.
Ja nüüd on tema nakatunu.
Ta on nakatunu?
Jah.
Miks niimoodi tehakse?
Vahest karistuseks.
Või hoiatuseks.
Suurel saarel leidub kummalisi inimesi.
Hulkumas.
Sestap ongi meie kodu väärtuslik.
Kas see ongi õppetund?
Ei.
Tapa ta.
Mida rohkem tapad, seda lihtsamaks läheb.
Ära võta südamesse.
Nakkus röövib nende mõistuse.
Tal pole mõistust ega hinge.
Spike.
Tapa see elukas.
Tapa!
Mida sa ootad, Spike?
Nüüd, poja!
Spike, tee talle ots peale!
Jumala eest, Spike, tapa ta!
Tubli.
ROLLID KOGUKONNAS: KÜTT, FARMER, KORILANE
EHITAJA, KALUR, PAGAR, ÕMBLEJA, valvur
Pea. Süda. Vinnastage...
Laske.
Kui veab, tapame veel ühe.
Läki.
Seda ei teinud venivillem.
Hoopiski keegi kiire, Spikey.
Tunned lehka?
Soolikad.
Mulle veidral kombel meeldib.
Paps.
Mis on?
See on Alfa kätetöö.
Siiapoole, Spike. Tule.
Spike! Eluga!
Me läheme tagasi?
Jah. Me tulime sulle ohvreid hankima.
Ega tundu, et lahkume liiga vara?
Ära lobise, Spikey. Hoia silmad lahti.
Paistab kombes.
Lähme.
Püsi täiesti vagusi.
Alfa.
Raisk.
Tagasi puude juurde.
Tagasi, eluga.
Paps!
Rutem!
Eluga, eluga.
Jookse edasi. Eluga, eluga!
Jääme kaitsesse. Tõmba hinge.
- Esimene mulle, teine sulle. - Jah.
Hinga aeglaselt.
Aeglaselt.
Kuramus!
Eluga, eluga, eluga!
Jookse!
Raisk!
Nii, kahe mehe kaitse!
Hüva. Lase!
Pähe ja südamesse. Pähe ja südamesse.
Siia.
Üles!
- Rutem, poja! - Tule!
Kuhu?
Raip.
Mida...
Pööning, kontrolli pööningut!
Toeta peale.
Eluga.
Ma ei jaksa üles vinnata.
- Raisk. - Paps! Paps!
Lükka!
Kuramus.
Põrgu päralt.
PÜHA SAARE MISSIOON
TERE TULEMAST KOJU, SPIKE
ME VÕIME KAOTADA, AGA PEAME JÄTKAMA
MISSIOON: 2002
Hoidke silmad lahti.
Laske läbi!
Teeaeg.
Teeaeg. Saite hästi hakkama.
Suurepäraselt.
Tehke eluga, enne kui pime.
Ta ootab.
Alfad on teistsugused.
Lisaks suurusele ka targemad.
Mida me teeme?
Võitlema me ei hakka.
Mul said nooled otsa.
Ja pealegi...
Temasuguse peale kulub tosin noolt.
Nii et ka meie ootame.
Anna andeks, paps.
Mida? Mille pärast?
Kõik on minu süü.
- Lasin mööda. - Mis jutt see on?
Üritasin, aga lasin hirmust mööda.
Mis jutt see olgu? Sina pole süüdi.
Ja sa muudkui lasid.
Mõni täiskasvanu ei saa nooltki vibule,
sest väriseb hirmsasti.
Sina mitte. Kuule...
Spike, sa said hästi hakkama.
Tõsiselt.
Me magame mõõna maha.
- Jah. Jah. - Kas pole?
Küll tuleb järgmine.
Kuule, vaata merd.
Näe.
Sinna.
Karantiinipatrull.
Ilmselt prantslased.
Paps...
Mis see on?
Tuli.
Miski põleb?
Jah.
Miski.
Kas teine küla?
Ei.
Mis see siis on?
Ei tea. Ma pole seal kunagi käinud.
Põleb see alati?
Ütlesin ju, et pole seal käinud, Spike.
Spike.
Seal ta ongi.
Spike, ma upun.
Välja! Peame siit kaduma!
Põrgu päralt.
Aja end üles, Spike!
Vea oma tagumik alla. Äratus, läksime!
Pole midagi, poja. Pole midagi.
Raisk!
- Mis juhtus? - Vana maja.
Ei tea. Korsten kukkus kaela.
Lärm meelitab nad kohale.
Peame liikuma.
- Kas vesi mõõnab? - Piisavalt.
Liigume kiirelt, aga vaikselt.
Kui näed Alfat,
jookse tulistvalu üle teetammi. On selge?
Sa ei jää mingil juhul seisma! Jookse!
- Kus sina siis oled? - Sinu kannul.
Alfat pole näha.
- Ikka veel on tõus. - Mitte kauaks.
Vesi on madal. Pääseme üle.
Sääreni. Saame hakkama küll.
Saapad jalast.
Nii. Väravate järgi.
See on meie rada.
Kõik on hästi. Hinga rahulikult.
Nõnda. Läksime.
Sina ees.
Lase käia, poja.
Oli vast päev, mis, Spike?
Esimene kord suurel saarel.
Esimene ohver. Kohtumine nakatunuga.
Nägid ka Alfat!
Ja magasid mõõna maha.
On meil alles, mida emale jutustada.
Paps.
Jookse, Spike!
Jookse!
Eluga, jookse!
Jookse aga!
- Issand! Tõuse! - Ma ei jaksa!
- Ei jaksa! - Spike! Aja end üles!
Spike, rutem! Eluga, Spike!
Rutem, kuramus küll!
- Ma ei jaksa! - Jaksad küll!
Raibe!
Me tuleme!
Tehke lahti!
Appi! Jenny! Jenny!
Äratus! Üles!
Tulevad!
- Äratus. - Ant, kes seal on?
- Tähelepanu! - Valmis olla!
- Tähelepanu! - Tuleme!
Alfa!
Avage! Avage ometi juba!
Alfa! Alfa!
Alfa-raibe! Valgus peale!
- Hoidke valgus peal! - Laske!
Pikali!
Rutem, Spike!
- Eluga. - Valgustage teda.
Laadida, laadida!
Perse. Nüüd, Spike.
Hinga!
Raisk!
Avage!
- Jenny! Ava see kuramuse värav! - Oota.
Ei, ava juba, kuramus küll!
Põrgu päralt!
- Oota. - Ei.
- Kurask, Jenny! - Palun.
- Me oleme terved. - Oodake.
- Vaata mulle silma. - Oodake.
Vaata teda.
Vaata silma!
- Ta on puhas! Me oleme puhtad! - Palun.
Olgu, avage, laske nad sisse.
Mine. Mine.
Spike! Spike!
Spike! Spike! Spike!
Kuskil 22, vahest 27 meetrit.
Hein vööni. Tuul.
Ja kuhu see nool läks?
Otse tema kuramuse kaela!
Paks tõbras ajas end jalule
ja huilgas plikana,
kuni kukkus kokku nagu hunnik sitta.
Siis ilmus, raisk, kaheksa nakatunut...
Paps, sa vannud.
...kes panid otse meie suunas!
Mõtlesin, et hakkab pihta.
See uljaspea aga muudkui lasi.
- Ma lasin ju mööda. - Ei.
Ta on tagasihoidlik. Tagasihoidlik Spike.
Hiiglasetapja!
Lase käia. Lase käia.
Ma pean minema.
Siia.
Läki, Rosey.
Miks... Miks me sinna läheme?
Rosey.
Raisk.
Oh, Rosey.
Spike.
Arvasin, et jõuad alles pärast südaööd.
Tulin mampsi vaatama.
Kuidas tal on? Kõik hästi?
Enamgi veel.
Käisime väljas. Jalutasime nurmedel.
Jaksu tal jätkub, kui hoog peal pole.
Kuidas sinu päev läks?
See loeb.
Paps kirjeldas hoopis teisiti, kui asi oli.
- Kuidas? - Nagu oleksin kangelane.
Tema silmis sa oledki.
Selline tunne, et ta valetab.
Mis teil seal siis juhtus?
Ma lasin üht paksudest.
Ta vaevu üldse liikus.
Aga siis ajasid meid taga kiired...
ja ma ei saanud ühelegi pihta.
Ja pärast olime pimedani peidus.
Mul oli hirm.
Ja halb.
Tahtsin kodus mampsi juures olla.
Ilmselt tundis paps sedasama.
Aga ma pole kunagi nii palju maad näinud.
- Küll see oli suur. - Mida sa nägid?
Mägesid...
Metsi...
Ja tuld.
Tuld?
Huvitav, kas see oli vana Kelson.
Ma ei arvanud, et ta on veel elus.
Kas edelas?
Issand. See ongi Kelson.
Usu või ei,
aga ta oli kunagi mu perekas,
mõni 30 aastat tagasi.
- Kes on perekas? - Arst.
Arst?
Ta võttis vastu Whitley Bay kandis.
Paps ütles, et ei tea tulest midagi.
Ja et kõik päris arstid on surnud.
Seepärast ei teagi keegi, mis mampsil viga.
Tundub, et ta valetab kõige kohta.
Ei. Tead...
Ta ei tahtnud sind lihtsalt ehmatada.
Dr Kelson on...
kummaline.
Miks ta kummaline on?
Miks see tuli nii eriline on?
Kui paps ei taha sellest rääkida,
ei peaks ka mina.
Vahest lähed peole tagasi?
- Ma jään su mampsi juurde. - Ei.
Mine sina.
Valvan teda nüüd ise.
Olgu.
Vahele võtsin.
Kõik valetavad, mamps.
Spike, kas läheksid poodi?
Mul on valuvaigistit vaja.
- Valuvaigistit? - Pea lõhub. Lihtsalt...
Unusta ära. Vahet pole.
Tere!
Oleme siin, kallis.
Oli see alles pidu.
- Hull värk. - Oled kuidagi...
Sa oleks nagu kraavis ära käinud.
Vahest nii oligi.
Ma ärkasin nisupõllul.
Kuhu sina kadusid, Spikey?
Vaatasin ringi, aga aukülalist ei kuskil.
Tulin ära koju.
Kuule, hiiglasetapja.
Teen hommikusööki.
Mis lahti, Spike?
Miks sa ei rääkinud, et on arst,
kes võiks mampsi läbi vaadata?
Arst?
Meil pole arsti. Juba kes teab kaua.
Dr Kelson, paps.
- See tuli. - Kellega sa rääkisid?
Ta siis on ikka arst.
Sam ütles või?
Neetud lollpea.
Ajab kärbseid pähe.
Ta pole arst, Spike.
Vahest kunagi oli. Aastaid tagasi.
Aga ta on ammuilma hull.
Mis mõttes?
On ta arst või ei?
Enne sinu sündi
tegelesime korilusega.
Aga läks raskeks, pidime kaugemale liikuma.
Kord sattusime Kelsoni ligidale.
Mõistad?
Kuskil poole kilomeetri kauguselt
tundsime surma lehka.
Saa aru, me olime sellega harjunud.
Tollal vedeles surnuid kõikjal.
Aga see...
see oli midagi teistsugust.
Lehk oli just kui...
Otsekui müür.
Seda võinuks käega katsuda.
Kui jõudsime künkaharjale
ja vaatasime alla...
Ma pole kunagi midagi sellist näinud.
Laibad.
Sadu laipu.
Kõik reas.
Mehed, naised, lapsed.
Ja keskel lõõmas tuli.
Selle kõrval seisis Kelson.
Mingil seletamatul põhjusel
oli ta surnukehad sinna vedanud.
Mõni hetk hiljem
pööras ta ringi, vaatas meile otsa
ja viipas.
Möödaminnes. Nagu tahtnuks sinna kutsuda.
Jah. Pöörasime ringi ja põgenesime.
Ja juba 15 aastat
pole keegi meist tagasi läinud.
Nagu ma ütlesin.
Hullumeelne.
Kuramus.
Tahad, et maps sureks või?
Muidugi mitte.
Spike, mis küsimus see üldse on?
Mis tal viga on?
Ei tea.
On ta suremas?
Ma ei tea.
Mina arvan, et on.
Ja sina niisamuti.
Kui ta sureb,
hakkad Rosey'ga elama?
Hoia suumulk kinni.
- Mida tema Davey arvaks? - Suumulk kinni!
Poja...
Jamie!
Spike!
Pea lõhub, Spike.
Tean, mamps. Mul on kahju.
Tahad sa vett, kallis? Ma toon.
Kao meie juurest.
"Meie juurest"?
Kuulsid küll.
Mine ära, paps.
Tuli!
Seal... Jookske!
- Kuramuse suits. Vaata. - Ant, Mark!
- Seal põleb! - Eluga, eluga!
Põhiküünis on põleng!
- Minge sinna! - Ma ei või väravast lahkuda.
Sa pead.
Seepärast mind saadetigi.
Annan ise häiret. Pead kohe minema.
Iga meest olla appi tarvis!
- Mine! - Kurask.
- Ruttu. - Perse küll...
- Eluga. - Ära lase horisonti silmist.
Ja ole valmis häiret andma!
- Ma toon veel vett! - Too vett juurde!
Tuli lahti!
Veel vett! Eluga!
Põleb!
Tule, mamps. Lähme.
- Tooge vett! Vett! - Tooge merevett!
- Kuhu me läheme? - Randa.
Ja nurmele.
- Me läheme randa? - Jah.
Veel vett!
See on ju suur saar.
Jah.
Aga me ei või...
Me ei või suurel saarel olla.
Liiga ohtlik on.
- Pole midagi, mamps. - Ei.
- Ma tean, kuidas meid kaitsta. - Ei tohi.
See on vale. Kus on...
Jamie?
Kus on...
Kus on paps?
- Papsi siin pole. - Siis me...
Siis lähme tagasi. Koju. Jooksuga...
Mamps...
Me ei saa tagasi minna. Tõus algab.
Issand.
Me lähme arsti juurde.
Mida? Arsti juurde?
- Päris arsti. Nagu vanasti. - Ei.
Sul on midagi viga, mamps.
Arst teeb su terveks.
Eks?
Olgu.
Olgu, mamps.
Jääme siis ööseks siia.
Ööbime seal.
Kas paps tembutab sedasi?
- Paps? - Jah.
Tembutab ta sinuga naljaviluks?
Su vanaisa tegi seda tihti.
Sa ei kujuta ettegi.
Kõik pidasid teda tõsiseks meheks,
aga minuga tegi ta aina pulli.
Kas paps on selline?
Kui olete kahekesi?
Ei.
Tahab kindel olla, et oled küllalt kange.
Nagu tema.
Tead, kui vaatan sulle otsa...
näen su vanaisa silmi.
See on tore.
Just.
Sa peaks magama.
Ma jään ärkvele. Pean vahti.
Olgu, paps.
Mis asja?
Mis juhtus?
Ei tea.
Võta.
Peame minema.
Jäledad raipenahad.
Olgu, eemale.
Vaata.
Ingel.
Mäletad, kui esimest korda inglit näitasid?
Me sõitsime siin kandis.
Tulime autost välja.
Kõndisime, kuni märkasime teda puude kohal.
Sa ütlesid, et ta jääb siia igaveseks.
Nagu püramiidid. Või Stonehenge.
Kui teda vaatad, siis...
näed tulevikku. Mäletad sa seda päeva?
Ma olin vast seitsme-kaheksane?
Ütlesid, et oleme ehtsad ajarändurid.
Kes sattusid tulevikku.
Ja ma...
Ma hakkasin kartma.
Arvasin, et rääkisid tõsiselt.
Mitusada aastat me seekord rändasime?
Tuhat või rohkem?
Mamps?
Spike.
Su nina veritseb jälle.
Püsi paigal.
Ära liiguta.
Püsi paigal.
Ei, ei, ei!
Oota! Ära pilguta!
Sa oled terve.
Pekki. Tule, mamps!
Rutem, mamps!
Ära jää seisma!
Jookse! Jookse!
Ära peatu, mamps! Siia!
Rutem, mamps, eluga!
Mine sisse! Mine sisse!
Mine sisse!
Perse! Perse!
Mine! Mine sisse!
Spike, ma ei saa hingata.
Spike, see on gaas!
- Hingata ei saa! - Ei, mamps!
- Ära...
Laske ta lahti!
Spike...
Spikey!
Kao eemale!
Pikali! Otsekohe!
Eluga!
Mis juhtus?
Benseen.
Aurustunud.
Kogunes aastatega.
Mina olen Spike.
See on mu mamps.
Olen Erik.
Mis tal viga on?
Ei tea.
Ma viin ta arsti juurde.
Selge.
Mis nüüd saab?
- Mis mõttes? - Te ju elate siin, kas pole?
Sellel kuramuse saarel. Olete kohalikud.
- Kohalikud? - Mis nüüd siis saab?
- Tuleb veel nakatunuid? - Ei tea. Ju vist.
- Ju kuulsid lärmi. - Muidugi nad tulevad.
Berserkid tulevad.
Rebivad pead otsast. Mõistad?
- Sa pole kohalik. - Käsi tal vaikida.
Kust sa tuled?
Rootsist. Kas paned tal nüüd suu kinni?
- Ta ei saa midagi parata. - Ei saa?
Milleks mina teid siis aitasin, raisk?
Ma võinuks padruneid säästa!
Pean siit jalga laskma.
- Ma lahkun. - Eks mine.
- Ma ei jäta teda maha. - Aitäh, paps.
Issand, kas saab veel haigem olla?
Perse küll.
Mu parim semu kooliajast on kuller.
Sa ei tea, kes see on.
Ta veab pakke.
Rahvas tellib netist.
Sa ei tea sedagi, mis nett on.
Vahet pole. Ta on autojuht.
Ja ma ütlesin talle:
"Sa raiskad lihtsalt elu ära, Felix.
"Sul on üks elu, aga lased selle tuulde."
Ta vastas:
"Ja mida sina siis teha mõtled, töllakas?"
Ma astusin mereväkke,
et koht kätte näidata.
Kes siis nüüd elu tuulde laseb?
Ma ei saa aru.
Ma oleks pidanud kulleriks hakkama.
Molutaks praegu kuskil ummikus
või ületaks mõnel kitsal tänaval kiirust.
Miks sa siis siin oled?
Mu kuramuse laev läks põhja.
Patrullisime Šotimaa idarannikul
ja põrutasime millelegi otsa.
Kõlab nagu see naps.
Vahet pole.
Mõned meist leidsid päästepaadi.
Me ei tahtnud kaldale, aga tuul ikka tõukas.
Maale jõudis kaheksa. Alles jäin ma üksi.
Kas sind päästetakse?
Sa ikka tead, et kogu saar on karantiinis?
Milleks muidu patrulle vaja on?
Ma tean karantiinist küll.
Aga arvasin, et see on meie jaoks.
See kehtib kõigile õnnetutele,
kes siia saarele jala tõstavad.
Kes siia satub, see enam ei lahku.
Sa võid mu linna tulla.
Kui olen mampsi arsti juurde viinud.
Jah, kus see arst asub?
Seal.
Üsna lähedal.
"Üsna lähedal"?
Kuule, katsu ise oma ema tassida.
Ma teen pausi.
1,5 päeva esimene toit.
Võta veel.
Sulle vist meeldivad õunad.
Jah.
Üks protsent.
Levi pole.
Mis see on?
Varsti võib sellega lutsu visata.
Aga mõne hetke on see veel...
midagi raadiolaadset.
Ainult et fotodega.
On teil raadioid?
Aga fotosid?
Mõnel on mingid vanad.
Säh, vaata.
See on uus.
Minu kihlatu.
Või siis endine...
Ilmselt.
Mis ta näol viga on?
Mis mõttes?
Nii imelik tundub.
Ise oled.
Ta on imeilus. Mis sul viga on?
Tean, mis see on.
Mu linnas on ühel tüdrukul sama häda.
Häda?
Tal on koorikloomade allergia.
Kui kammkarpe sööb,
- läheb suu paiste. - Anna siia.
Jah, ongi kõik.
Ära Felixiga keppi tee.
Paps...
Külm on.
Miks ta sind papsiks kutsub?
Jube imelik.
Kindlasti panevad kõik siin kõiki,
aga see pole küll see.
Ta on lihtsalt segaduses.
Ta pole alati niisugune olnud.
Tavaliselt on ta selline nagu ikka.
Kes on selline nagu ikka?
Sina, mamps.
Kes sina oled?
Erik.
Ja see on su isa Spike.
Mis asja?
- Ta lihtsalt tembutab. - Nagu mölakas.
Mamps!
Vabandust. Ta päästis meie elu.
Küll mina juba mölakat tunnen.
Issand, ütle, kuhu me lähemegi?
Arsti juurde.
Just. Olgu.
Lähme siis.
Mamps...
Ta jaksab kõndida?
Miks nad nii suureks kasvavad?
Need berserkid.
Sam ütleb, et mõnedel
toimib nakkus steroididena.
- Jah? - Ma ei tea, mis need steroidid on.
Ju see muudab nad Alfaks.
Alfa. Nagu nad oleksid börsimaaklerid.
Või kuramuse Wall Streeti vennad.
Mis asja?
Tead, mis berserk on? See sobib rohkem.
See on...
Segane viikingisõdalane. Mõikad?
Ma olen kah viiking.
Äkki muutun nakatudes samasuguseks.
Mis see veel oli?
Ei tea.
Ei, ei, ei. Kuule! Kuhu nüüd?
Ma ei jäta teda.
Kuule!
Mamps!
- Spike, oota! - Kuramus.
Mamps, mida sa teed?
- Pea! - Ära puuduta teda.
Raiskade raisk küll!
Mida sa teed? Viska maha.
Lõika läbi, Spike.
Spike, lõika.
Nii. Kust?
Siit.
Pole lihtsalt võimalik.
- Vett. - Jah. Säh.
Mida perset?
Pese käed ära.
Mida perset?
No mida perset?
Te kõik olete segi.
Nii. Tubli, Spike.
Nõnda.
Pane ta maha.
Pane maha!
- See on laps. - Zombi-laps, raisk!
Pane maha.
Raiped ei tohi paljuneda. Peame ta tapma!
See on väike tüdruk.
Pane ta maha, raisk!
- Ta ei paista nakatunud. - Ta pole nakatunud.
Kui sa teda kohe maha ei pane...
- Vaata tema silmi! - Ma tapan teid mõlemaid!
- Ta pole nakatunud. - Tapan teid kõiki!
Saate viis sekundit.
- Viis! - Tõuse, mamps. Ruttu!
Neli!
Kolm!
Ei!
Alfa.
Eluga, mamps!
- Eluga! - Jah. Kohe.
Raisk.
Jookse, mamps!
Mamps, rongist välja!
Mamps, jookse suitsu suunas!
Jookse edasi!
Perse.
Morfiin, ksülasiin.
Töötab välgukiirusel.
Andeks, võõpan end joodiga.
Profülaktikaks suurepärane.
Viirusele ei meeldi jood põrmugi.
Võtan nüüd selle, Samson.
Lase lahti.
Kutsun teda Samsoniks.
Ta on siin elanud tubli kolm aastat.
Tavaliselt hoian temast mõistagi kaugemale.
- Sir... - "Sir."
Kenad kombed.
Kas teie olete dr Kelson?
Jah.
Olen Spike, see on mu mamps Isla.
Spike, Isla.
Ja see on laps.
Me vajame teie abi.
Lähme siis.
Peame lahkuma, enne kui ta ärkab.
Mis see on?
Ma...
Ma olen oodanud pea...
13 aastat, et keegi seda minult küsiks.
Mõtlesin tihti, et suren siin üksi
vanadusse, nälga või vägivalla tõttu,
ilma et saaks sellele vastata.
Tead, mida tähendab "Memento mori"?
Ei.
Ladina ehk irooniliselt väljasurnud keeles.
See tähendab "Pea meeles surma."
Pea meeles, et tuleb surra.
See hoiab neid eemal.
Surnuid oli kohutavalt palju.
Nii nakatunuid kui ka mittenakatunuid.
Nad on sarnased.
Ettevaatust.
Iga kolp tähistab mõtete kogumit.
Need silmakoopad ju nägid.
Need lõuad rääkisid ja neelatasid.
See on mälestusmärk neile.
Pühamu.
- Vabandust. - Ära muretse.
Ega see hinnaline pole. See...
Ehitis on muidu tipp-topp,
aga kondid kipuvad laiali vajuma...
aja, loodusjõudude
või Spike'i käe läbi.
on võtnud kuju.
Kas tunnete seda meest?
Tema nimi oli Erik.
Ta päästis meie elu.
Otsime siis Erikule kodu.
Lase nii edasi, jah.
Tubli.
Vaene Erik.
Vali talle siis koht.
Kena. Hästi valitud, Spike.
Laps on vastsündinu.
See oli nakatunu laps.
Aga tema pole nakatunud.
Me võtsime ta ema juurest.
Huvitav. Platsenta maagia.
Mõtlesingi, kas see võib juhtuda.
Aga tal on piima vaja.
Vee peal elab ta kõige rohkem mõne päeva.
Sestap tulitegi minu juurde?
Lapse pärast?
Ei.
Aseta parem nimetissõrm ninale
ja liigu edasi minu sõrmele.
Hästi.
Isla, ma peaksin kontrollima su rindu
ja kaenlaaluseid. Kas sobib?
On hell?
Sinu segasusseisund...
Esineb seda hooti?
Aeg-ajalt? Või on see siiski pidev?
Varemalt käis lainetena, aga...
arvan, et nüüd tuleb see tulvana.
Ma palusin ühe sõna meelde jätta.
Jah.
Mäletad sa seda?
Sõna...
Isla...
Mul pole diagnostilist varustust
ja ma ei saa teha biopsiat.
Aga arvan, et sul on vähk.
See võis levida ajust kehasse
või siis vastupidi.
Igal juhul on tekkinud siirded.
See selgitab sümptomeid. Ja kardan,
et ka tükke rindades ning lümfisõlmedes.
Mul on väga kahju.
Ma ju saan aru, kui olen segaduses.
Üllatun isegi, kui ma...
Kui räägin imelikke asju,
aga ütlen neid ikkagi.
Aga ma pole täiesti segaduses.
Ma arvasingi, et see võib olla vähk.
Ei teadnud, kuidas sulle öelda, Spike.
Kartsin nii väga.
Keegi teine ei tahtnud seda sulle öelda.
Ma ei mõista.
Sa ei saa mu mampsi terveks teha?
Tahaksin, aga kahjuks pole see võimalik.
Mida see tähendab?
Kas ta sureb? Vähk tapab ta?
Jah.
Millal?
Raske öelda.
Varsti.
On tal valus?
Spikey, kullake.
Juba on.
Pole lihtsalt võimalik.
Doktor, palun aita teda ometi.
Sul on rohtu vaja.
Neid vanu rohtusid haiglatest.
Kui ütled, kus haigla võiks olla...
- Ma võin ära tuua. - Spike. Kuula mind.
Ütle meile, palun.
Pole rohtu, mis saaks teda ravida.
Doktor... Doktor, palun.
Meil oli nii raske siia jõuda.
- Nii raske sind leida. - Spike, tule siia.
- Ta väidab, et miski ei aita. - Tule siia.
- Mamps... - Ma pidanuks ütlema.
Tõesti pidanuks ütlema.
Palun...
Spike.
Doktor ei saa mind ravida, küll aga aidata.
- Ma ei mõista. - Mina mõistan.
Püüa seda alati meeles pidada.
Mina mõistan.
- Mamps. Mamps? - Kõik on hästi.
Mamps. Mamps.
Puhka. Kõik on hästi.
Vaata teda.
Spike...
Mida see tähendab?
Pea meeles, et tuleb surra.
Ja see on tõsi.
Surma on mitut masti...
Mõni on parem kui teine.
Parim on rahulik.
Kui lahkume teineteisest armastusega.
Sa armastad oma ema.
Ma armastan teda.
Ja Isla, sina armastad Spike'i.
Nii väga.
Pea meeles, et tuleb armastada.
Isla.
Tule.
Jää lapsega siia.
- Mamps? - Kallis oled, Spike.
Pea meeles.
Mamps?
Spike.
Otsi talle koht.
Parimatest parim.
Mamps.
Kallis oled, mamps.
Sisse! Ruttu!
Püsi maas.
Ära liiguta.
Aitäh, Spike.
Ma arvan...
Arvan, et teil lapsega on aeg...
koju minna.
Jah.
Just nii.
Pole midagi, kullakene.
28 päeva hiljem...
Paps.
Minuga on kõik hästi.
Pole vaja mind otsima tulla.
Tulen tagasi, kui olen valmis.
Tahan kõndida...
kuni ei näe enam merd.
Me leidsime dr Kelsoni.
Ta pole hullumeelne.
Ta on hea inimene.
Laps?
- Tee lahti! - Jah.
See on nakatunu laps...
Tema aga nakatunud pole.
Temaga on kõik hästi.
Ta jäeti värava taha.
Palun ole tema vastu lahke.
Tema nimi on Isla.
Ei!
Spike!
Raisk.
Milline imeline lask.
Tõeliselt poeetiline.
Kuigi kohe tuleb neid pisut liiga palju.
Isegi sinusuguse toreda sõdalase jaoks.
Kas tohib kaasa lüüa?
Teeme seda rõõmuga.
Olgu.
Oodake.
Nüüd.
Kuidas, ah?
Nii jah!
Tervitus.
Mina olen Jimmy.
Saame sõpradeks.
Subtiitrid tõlkinud: Piret Nukki