Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Ved de store bakker og den grønne skov...
...har Teletubbierne det rigtig sjovt.
En!
To!
Tre!
Fire!
Og Teletubbierne elsker hinanden meget højt.
Stort kram!
Det skotske højland
- Hvorfor tog det så lang tid? - Det kan være lige meget!
- Sæt dig her. - Hvad sker der?
Jimmy, ti stille, og rør dig ikke ud af stedet.
Far?
Jimmy, løb! Løb!
Løb!
Løb, Jimmy!
Far!
Far! Far!
Jimmy.
- Far, hvad er det, der sker? - Intet, der ikke er blevet forudsagt.
- Jeg tror, mor og søs er døde. - Nej, min dreng. Ikke døde.
Frelst.
I dag er en herlig dag. Dommens dag!
Her, min dreng.
Bær det altid på dig.
Bevar troen.
Ja!
Ja, mine børn!
Ja!
Fader, hvorfor har du forladt mig?
Raserivirussen lagde Storbritannien øde.
Europa slog den tilbage og gjorde Storbritannien til en karantænezone.
De overlevende måtte klare sig selv.
28 år senere...
Din store dag er kommet, Spike. Op med dig.
Vi ses.
Har du din lommelygte? Sweater? Fløjte? Vanddunk?
Her.
Har du din kniv?
Dygtig dreng.
Pak den væk.
Bacon til morgenmad?
Dave og Rosey kom med det i går aftes.
- Hvor er dit? - Jeg har spist det.
Spikey, det er til dig.
Jeg går op og ser til mor. Spis op, og sæt tallerkenen væk.
Kommer nu, skat.
Skat, hvad er der i vejen?
Jamie...
Du må holde ud, skat. Bliv liggende og hvil dig.
Åh, Spikey. Min lille skat.
Det er ikke for at være pivet, men mit hoved dunker sådan.
Hvordan gik det i skolen i dag?
Jeg har ikke været i skole, mor. Det er morgen.
- Er det? - Ja, det er morgen.
Isla, husker du? Spike skal ikke i skole i dag.
Hvorfor ikke?
- Er det allerede weekend? - Nej, det er fredag.
Hvorfor skal han så ikke i skole?
- Det har vi talt om. Flere gange. - Talt om hvad, Jamie?
Jeg og Spike tager ud. Det er hans første gang.
Første gang? Vil I forlade øen og tage ind på fastlandet?
Ja.
Hvad fanden snakker du om? Er du blevet sindssyg?
- Han er et barn! - Han er 12.
Vil du slå vores barn ihjel, dit svin? Sindssyge, forpulede barnemorder.
Havde min far været i live, ville han flå dig levende.
Svin! Svin! Svin!
Mor, det er mig.
Spike?
Jeg har det så varmt. Hvorfor har jeg det så varmt?
- Det er bare vejret. - Så varmt...
Så, så.
Jeg har morgenmad med.
Det er en stribe bacon. Spis den, når du har lyst.
Går du? Hvorhen?
I skole.
Okay, Spikey. Jeg elsker dig.
Jeg elsker også dig, mor.
- Godmorgen, knægt. - Sam.
- Jeg har omstrenget den for dig. - Trængte den til det?
- Næ. Det var mest for min egen skyld. - Han skal nok klare den, Sam.
Spænd den engang. Mærk vægten.
Hold den.
Du ryster slet ikke. Stærk dreng.
Lad os komme afsted.
All right, vi ses i aften.
- Der står liv på spil. - Pøj pøj, Spike.
Det er fra min mor.
- Tak, Betty. - I aften skal du fejres.
Kom nu hjem i god behold.
- Pøj pøj, Spike. - Tak, Jacob.
Se der. Hele bystyret er dukket op. Du skal bare smile og være høflig.
Vi måtte jo lige sige farvel. Vi er så spændt på dine vegne.
Selvom han er lidt ung. 14 eller 15 er kutymen.
Han er parat, Jenny.
Du kender reglerne, Spike. Du kan altid komme tilbage.
Men kommer du ikke tilbage, sender vi ingen ud efter dig.
Der bliver ingen redningsaktioner.
Det lærte vi på den hårde måde
af alle dem, vi gennem tiden har mistet.
Når først du er på fastlandet, må du klare dig selv. Er det forstået?
Ja, Jenny.
- Har du set noget, Ant? - Intet. Ro og fred.
- Er kysten klar? - Kysten er klar.
Luk op for dem.
Dygtig dreng.
Glem nu ikke tidevandet.
7. 6. 11. 5. 29 miles i dag.
4. 11. 17. 32 i går.
Støvler, støvler, støvler.
Støvler tramper op og ned.
Ingen kan unddrage sig krigen.
Hvad er det her?
Det er vadevejen. Det er vores eneste forbindelse til fastlandet.
Men den er kun farbar ved lavvande. Ved højvande dækker havet den.
-Kan vi så svømme over? - Nej. Strømmen er for stærk.
Den ville føre os til havs, og så ville vi drukne.
Se, se, se,
se ikke på det, der er foran jer.
Støvler, støvler, støvler.
Støvler tramper op og ned.
Mænd, mænd, mænd, mænd. Mænd mister forstanden derved.
Der er fire timer til højvande. Skal vi gøre det?
Vi kan ikke vende om nu. Så vil alle tro, jeg er bange.
Ja, det går jo ikke. Så kom.
Tæl, tæl, tæl, tæl patronerne i bandolererne.
Lader I blikket falde, farer de over jer.
Støvler, støvler, støvler.
Støvler tramper op og ned.
Ingen kan unddrage sig krigen.
Det er her, vi får vores brændsel. Her skal du arbejde en dag.
Dagene går an takket være selskabet.
Men nætterne er lange rækker af 40.000 millioner støvler.
Støvler, støvler, støvler tramper op og ned.
Hvor er det stort.
Kan man gå så langt, at man til sidst ikke kan se havet?
Ja. Man kan gå i ugevis uden at se kysten. Der er intet derude.
- Intet at sigte efter. - Der er andre landsbyer.
Ja, men dem holder vi os fra.
Jeg har marcheret seks uger i helvede og kan vidne derom.
Det er hverken ild, djævle, mørke eller andet.
Kun støvler, støvler, støvler.
Støvler, der tramper op og ned.
Prøv, prøv, prøv, prøv at tænke på noget andet.
Åh, min Gud! Frels mig fra at blive gal!
Støvler, støvler, støvler! Støvler tramper op og ned!
Ingen kan unddrage sig krigen!
Se der.
En sniger. De er ikke hurtige.
Men det betyder ikke, de ikke er farlige.
Får man øje på én, er der sikkert flere i træerne.
Din bue har ikke kraft nok til brystet.
Du skal ramme den lige i halsen.
Okay, far.
Er du bange?
Kun lidt.
- Er du? - Nej, slet ikke.
- Er afstanden god nok? - Det tror jeg.
Så lad os tage din første skalp.
Tag sigte på ham.
Tag højde for vinden.
Værsgo, han er din. Kommer der flere, er de mine.
Skyd, når du er klar.
Skyd!
Far?
Smukt, Spike.
- Føles det godt? - Det tror jeg.
Det bør det. Jeg er stolt af dig.
Nu må vi afsted. Skrigeriet må have alarmeret andre smittede i området.
- De er fantastiske. - De er smukke.
Her. Kom og se.
Dygtig dreng.
Se dig om efter noget brugbart.
Stedet er sikkert blevet endevendt, men man kan aldrig vide.
Hold da kæft.
- Er de her brugbare? - Nej, dem har vi masser af.
- Men den her er. - Hvad er det?
En frisbee. Har du aldrig set sådan en? Du vil elske den.
Kom her.
Du skal ikke kigge væk. Spike, gør, som jeg siger.
Du kan lære en lektie her.
Hvad er der sket med ham?
Han er blevet hængt op og overladt til de smittede. Nu er han selv smittet.
Er han smittet?
- Ja. - Hvorfor har de gjort det?
Måske som straf.
Måske til advarsel.
Der er underlige mennesker på fastlandet. Strejfere.
Det er derfor, vores hjem er så dyrebart.
- Er det lektien? - Nej.
Dræb den.
Jo flere du dræber, jo nemmere bliver det.
Du skal ikke have dårlig samvittighed. Smitten tager deres forstand.
Den har ingen forstand, ingen sjæl.
Spike.
Dræb krabaten.
Dræb den!
Hvad venter du på, Spike? Nu!
Gør det af med den!
Dræb den, for helvede!
Dygtig dreng.
ROLLER I SAMFUNDET
Hoved. Hjerte. Træk!
Slip!
Der er en skalp mere her, hvis vi er heldige. Kom.
Det har ikke været snigere. Det har været de hurtige.
Det er indvoldene, der lugter.
Jeg kan faktisk godt lide lugten.
Far?
Far.
Hvad er der?
Det er en alfa, der har gjort det der.
Kom, Spike. Fart på!
Går vi hjem?
Ja. Du har taget de skalpe, du skulle.
- Er det ikke lidt tidligt? - Ti stille, og vær på vagt.
Kysten er klar. Kom.
Stå helt stille.
Alfa. Fuck.
Tilbage til træerne. Afsted!
Far!
Kom så!
Løb, løb! Bare bliv ved!
Forsvar. Få vejret. Jeg tager den første, du tager den anden.
Træk vejret roligt.
Løb, løb, løb! Bare løb!
Tomandsforsvar!
Skyd!
Hoved og hjerte, Spike!
Ind med dig!
Ovenpå!
- Afsted! - Hvorhen?
- Far? - Op på loftet!
Kom her.
Afsted!
- Fuck. - Far!
VELKOMMEN HJEM SPIKE
Kig op, drenge! Af banen!
Det er spisetid.
Godt gået i dag. Storartet.
Skynd jer, inden det bliver mørkt.
Den venter.
Alfaer er ikke som de andre. De er større og kløgtigere.
- Hvad gør vi? - Vi kan ikke tage kampen op.
Jeg har ikke flere pile.
Det kræver også en hel bunke træffere at dræbe sådan en.
Vi må også bare vente.
- Undskyld, far. - For hvad?
Det er alt sammen min skyld. Jeg kunne ikke ramme noget.
Jeg var så bange, at jeg skød ved siden af.
Det er ikke din skyld. Og du skød jo.
Jeg har set voksne, der ikke kunne få en pil i buen af frygt. Men ikke dig.
Spike, du klarede det flot. Helt ærligt.
Vi kommer for sent til lavvandet.
- Gør vi ikke? - Det kommer igen.
Se ude på havet.
Der.
Lige der. Karantænepatrulje.
Formentlig franskmænd.
Far?
Hvad er det?
- Ild. - Er der noget, der brænder?
Ja, et eller andet.
Er det en anden landsby?
- Niks. - Hvad er det så?
Aner det ikke. Jeg har aldrig været der.
- Brænder det altid? - Som sagt har jeg aldrig været der.
Spike!
Spike! Spike, jeg drukner.
Ud, ud!
Så for helvede!
Op med dig, Spike! Vi må ud herfra!
Tag det helt roligt. For helvede...
- Hvad skete der? - Gammel bygning.
Skorstenen brasede sammen.
Larmen vil trække dem til. Vi må se at komme væk.
- Er det lavvande? - Det er lavt nok.
Der skal fart på. Hvis du ser alfaen, løber du mod vadevejen og over den.
Ikke stoppe op!
- Hvad med dig? - Jeg er lige bag dig.
- Alfaen er ingen steder at se. - Det er stadig højvande.
Kun lidt. Vandet er lavt nok til, at vi kan komme over.
Skinnebensdybt. Det går. Af med støvlerne.
Sigt efter porten, så har vi retningen.
Træk vejret. Kom så.
Du fører an.
Sikke en dag, hvad?
Første tur til fastlandet. Første skalp. Første møde med de smittede.
Du så en alfa og kom for sent til lavvandet.
Jeg har så meget, jeg skal fortælle mor.
Far...
Løb, Spike!
Løb!
Løb! Bare løb!
Bliv ved!
Op med dig! Kom så op med dig!
Løb, Spike! Løb, for helvede!
- Jeg kan ikke! - Jo, du kan!
Vi kommer!
Luk op!
Jenny! Jenny!
Vågn op, vågn op! De kommer!
Vi kommer!
Alfa! Luk op! Luk op!
- Alfa! - Få lys på den satan!
- Fyr! - Ned!
Løb, løb, løb!
Fuck, nu er det slut.
Luk op!
- Jenny, luk op! - Vent.
Luk nu op!
- For helvede! - Vent.
Vent!
- Vi er raske! - Vent.
Se hans øjne! Han er rask! Vi er raske!
Okay, luk dem ind!
Spike! Spike! Spike!
Den var 25-30 meter væk. Højt græs. Vind.
Og hvor røg pilen hen?
Lige gennem svinets hals!
Det fede lokum rejste sig op og udstødte et pivet skrig...
...og drattede om som en sæk lort.
Straks efter kom der kraftedeme otte smittede løbende lige imod os.
Jeg var ved at skide grønne grise,
men Fætter Frygtløs her fyrede bare løs på dem.
- Jeg ramte dem jo ikke. - Han er bare ydmyg.
Kæmpedræberen!
Hvad skal vi her?
Spike. Dig havde jeg først regnet med at se efter midnat.
Jeg ville bare se til mor. Har hun det okay?
Bedre end okay. Vi gik en tur.
Der er masser af liv i hende, når hun ikke har et af sine anfald.
Men hvad med din dag? Det er det, det handler om.
Far gjorde et stort nummer ud af det. Som om jeg var en helt.
- Det er du vel også for ham. - Jeg synes bare, han lyver.
Hvad skete der?
Jeg skød en af de fede. Den bevægede sig knap nok.
Men så blev vi jaget af de hurtige, og jeg ramte ikke en eneste.
Så vi gemte os, til det blev mørkt.
Jeg var bange. Jeg havde kvalme.
- Jeg ville bare hjem til mor. - Sådan havde din far det nok også.
Men jeg har godt nok aldrig set så meget land før.
- Hvad så du? - Bjerge og skove.
Og ild.
Ild?
Måske var det gamle Kelson. Jeg troede ikke, han levede mere.
Var det mod sydvest?
Så må det være Kelson.
Tro det eller ej, men han var min PL for et par og 30 år siden.
- Hvad er en PL? - En læge.
Hans praksis lå lige uden for Whitley Bay.
Far sagde, ingen vidste, hvad ilden var.
Og han siger, alle læger er døde. Derfor ved vi ikke, hvad mor fejler.
- Det er, som om han lyver om alt. - Ved du hvad?
Han ville nok bare ikke gøre dig bange. Dr. Kelson er...
...sær.
Hvordan sær?
- Hvad er der så særligt ved den ild? - Det må være op til din far at fortælle.
Gå du bare tilbage til festen. Så bliver jeg her hos din mor.
Nej. Gå du.
Jeg skal nok passe hende.
Okay.
Snydt.
De lyver alle sammen, mor.
Spike, gider du købe ind?
Jeg skal bruge nogle Ipren.
- Ipren? - Til mit hoved.
Bare glem det.
- Hallo? - Vi er heroppe.
Det kalder jeg en fest. Den rene massakre.
Du ligner en, der er blevet halet baglæns gennem et krat.
Det er jeg måske også. Jeg vågnede i en hvedemark.
Hvor blev du af, Spikey? Pludselig var æresgæsten forsvundet.
- Jeg er lige kommet hjem. - Hey, kæmpedræber...
Jeg laver morgenmad.
Hvad er der los?
Hvorfor har du ikke fortalt, der er en læge, der kan tilse mor?
Læge? Der er ikke nogen læge her.
Dr. Kelson, far. Ilden på fastlandet.
- Hvem har du talt med? - Så er han altså læge.
Var det Sam? Den idiot. Han fylder dit hoved med griller.
Han er ikke læge, Spike.
Måske var han det for år tilbage, men siden er han blevet rablende gal.
Hvad mener du? Er han læge eller ej?
Før du blev født, var vi klunsere.
Vi kom længere og længere væk, indtil vi en dag kom tæt på Kelson.
500 meter derfra kunne vi lugte døden.
Den lugt var vi vant til. Dengang lå der døde overalt.
Men det her var noget helt andet.
Stanken var...
...som en mur, man kunne røre ved.
Vi nåede toppen af en bakkekam og kiggede ned...
Jeg har aldrig set noget lignende.
Lig i hundredvis.
Lagt på rad og række.
Mænd, kvinder og børn. Og i midten var der et bål.
Tæt ved det stod Kelson.
Af ubegribelige årsager havde han samlet alle ligene der.
Pludselig vendte han sig og kiggede lige på os
og vinkede helt roligt som for at invitere os ned.
Vi vendte om og løb.
Og i 15 år er ingen gået tilbage dertil.
Som sagt er han gal.
Pis også!
Vil du have, mor skal dø?
Selvfølgelig vil jeg ikke det. Hvad er det for noget at spørge om?
Hvad fejler hun egentlig?
- Jeg ved det ikke. - Er hun ved at dø?
Jeg ved det ikke.
Jeg tror, hun er ved at dø. Og det gør du også.
Hvis hun dør, skal du så være sammen med Rosey?
- Var din mund. - Hvad ville Davey mon sige?
Var din mund, blev der sagt!
- Min dreng... - Jamie! Spike!
- Det dunker, Spike. - Jeg ved det godt, mor.
Trænger du til et glas vand?
- Hold dig væk fra os! - Fra os?
Du hørte os.
Bare gå din vej.
Det brænder!
Ant! Mark! Det brænder!
- Storladen brænder! Afsted! - Jeg kan ikke forlade porten.
Det er derfor, de har sendt mig. Jeg skal nok passe sirenen,
men du må derned straks. De har brug for alle mand. Løb!
Hold øje med horisonten, og bliv ved sirenen!
Kom så, mor.
- Vand! - Hent vand i havet!
Hvor skal vi hen?
- Ned til stranden. - Skal vi på stranden?
Vi er jo på fastlandet.
Ja.
Men vi må...
Vi må da ikke være på fastlandet. Det er alt for farligt.
- Jeg skal nok passe på os. - Nej, det går ikke. Hvor er...?
Jamie? Hvor er...?
- Hvor er far? - Far er her ikke.
Så må vi vende om. Vi må løbe...
Mor, vi kan ikke vende om. Det er højvande.
Åh gud...
Vi skal besøge en læge. En rigtig læge som i gamle dage.
Der er noget galt med dig, mor.
Lægen skal nok gøre dig rask.
Okay?
Okay.
Okay, mor. Vi bliver her i nat.
Vi kan sove der.
Er din far fjollet?
- Far? - Ja. Fjoller han med dig?
Din morfar var en værre fjollegøj. Du tror, det er løgn.
Udadtil virkede han så alvorlig, men over for mig var han pjattet.
Er din far også sådan, når det bare er jer to?
Nej.
Han vil nok bare sørge for, du bliver barsk ligesom ham.
Når jeg ser på dig,
ser jeg din morfars øjne. Det er dejligt.
Præcis.
Få dig noget søvn. Jeg bliver oppe og holder vagt.
Okay, far.
- Hvad er der sket? - Aner det ikke.
Her.
Vi må afsted.
Klamme sataner.
Okay, videre.
Se der.
Englen.
Kan du huske første gang, du viste mig englen, far?
Vi kørte hertil et sted og steg ud af bilen.
Og så gik vi, til vi så den knejse over trækronerne.
Du sagde, den ville blive stående altid. Ligesom pyramiderne eller Stonehenge.
Så når man ser på den, skuer man ind i fremtiden.
Kan du huske den dag? Jeg har vel været syv eller otte.
"Vi to er tidsrejsende," sagde du.
"Vi er snublet ind i fremtiden."
Og jeg blev...
Jeg blev bange.
Jeg troede, du mente det, og at det rent faktisk var sket.
Hvor mange hundrede år er vi snublet denne gang?
- Er det tusindvis? - Mor?
- Spike... - Du har næseblod igen.
Stå stille. Rør dig ikke.
Nej, lad være! Sådan.
Pis. Kom, mor!
Bliv ved med at løbe!
Du må ikke stoppe!
Løb!
Løb indenfor, mor!
Indenfor! Indenfor!
Indenfor!
Ind, ind!
Jeg kan ikke få luft! Det er gas!
Jeg kan ikke få luft!
Duk jer!
Hvad skete der?
Benzen i luftform. Opbygget i årenes løb.
Jeg hedder Spike, og det er min mor.
Jeg hedder Erik.
Hvad fejler hun?
Jeg ved det ikke. Hun skal til lægen.
- Hvad sker der så nu? - Hvad mener du?
Du bor på den her lorteø, ikke? Du er indfødt. Hvad sker der nu?
- Kommer der flere smittede? - Sikkert. De må have hørt braget.
Klart, de kommer. Bersærkerne kommer og flår hovederne af os.
- Du er ikke herfra. Hvor er du fra? - Sverige. Få hende til at klappe i.
- Hun kan ikke gøre for det. - Og du kan ikke hjælpe mig.
Hvorfor fanden hjalp jeg jer? Jeg kunne have sparet mine kugler.
- Jeg må væk herfra. - Gå bare. Jeg går ikke fra hende.
- Tak, far. - Kan det her blive mere sygt?
For helvede...
Min bedsteven fra skolen er leveringsbud.
Du ved ikke, hvad et leveringsbud er.
Han leverer pakker, som folk har bestilt online.
Du ved vel heller ikke, hvad online er. Pyt med det. Han er altså motorbud.
Og jeg sagde til ham: "Du spilder dit liv, Felix.
Du får kun ét liv, og du fiser det bare af."
Og han svarede: "Hvad vil du bruge dit til, klaphat?"
Så jeg meldte mig til marinen for at vise ham.
Hvem er det nu, der fiser livet af?
- Hvad mener du? - At jeg skulle have været motorbud.
Så kunne jeg have siddet fast i trafikken nu
eller kørt for stærkt ned ad en smal gade.
- Hvordan havnede du her? - Mit fucking skib forliste.
Vi patruljerede ud for Skotlands kyst, da vi ramte et skær.
Scotch on the rocks.
Glem det.
Nogle af os fandt en redningsflåde. Vi ville ikke i land,
men vi drev for vinden. Vi var otte. Nu er jeg den eneste overlevende.
Kommer der nogen og redder dig?
Du ved vel, hele øen er i karantæne. Hvorfor tror du, der er patruljebåde?
Jeg troede kun, karantænen gjaldt os.
Karantænen gælder enhver idiot, der sætter sine ben på øen.
Man kommer aldrig herfra.
Du kan komme med til min by, når mor har været ved lægen.
Hvor er den læge?
Der. Der er ikke ret langt.
Ikke ret langt? Så prøv du at bære rundt på din mor.
Jeg tager et hvil.
Mit første måltid i halvandet døgn.
Tag et til.
Du er vist glad for æbler.
Én procent. Ingen dækning.
Hvad er det?
Snart er det en klods.
Men et kort øjeblik mere er det en slags radio,
bare med fotos. Har I radioer?
- Har I fotos? - Kun nogle gamle nogle.
Se det her. Det er nyt.
Det er min forlovede. Eller nærmere min eks.
- Hvad er der sket med hendes ansigt? - Hvad mener du?
- Hun ser mærkelig ud. - Du er mærkelig. Hun er da lækker.
Nu ved jeg det. Der er en pige i min by, der har det samme.
Hun er allergisk over for skaldyr.
Hvis hun spiser kammuslinger, svulmer hele hendes mund op.
Der døde den.
Farvel, skat. Vær mig nu ikke utro med Felix.
Far, jeg fryser.
Hvorfor kalder hun dig "far"? Det er mærkeligt.
Der er sikkert masser af indavl her,
men det virker nu alligevel usandsynligt.
Hun er bare konfus. For det meste er hun, som hun altid har været.
Hvem er, som hun altid har været?
Dig, mor.
- Hvem er du? - Jeg er Erik.
- Og det er din far, Spike. - Hvad?
- Han er bare fjollet, mor. - Han er en narrøv.
Undskyld. Han reddede vores liv.
Jeg kender en narrøv, når jeg ser en.
- Hvor er det, vi skal hen? - Til lægen.
Nå ja.
Så lad os komme afsted.
Kan hun gå?
Hvorfor bliver de så store, bersærkerne?
Sam siger, at på nogle mennesker virker smitten som steroider.
Jeg ved ikke, hvad steroider er, men det gør dem til alfaer.
"Alfaer"? Du får dem til at lyde som børsmæglere fra Wall Street.
Hvad?
Ved du, hvad en bersærker er? Det er en bedre betegnelse.
En bindegal vikingekriger.
Jeg er viking. Hvis jeg bliver smittet, kan det være, jeg bliver sådan.
- Hvad fanden var det? - Aner det ikke.
- Hvor skal du hen? - Jeg går ikke fra hende.
Mor!
- Spike, vent! - Mor, hvad laver du?
Stop!
Fy for helvede!
Hvad laver du? Slip hende!
Skær den over, Spike. Skær den over.
- Hvor? - Her.
Vand.
For helvede. I er alle sammen sindssyge.
Godt gået, Spike.
Okay, læg den fra dig.
- Læg den fra dig! - Det er en baby.
En zombiebaby! Læg den så fra dig.
- Vi kan ikke lade dem formere sig. - Det er en pige.
- Læg den så på gulvet! - Hun ser ikke smittet ud.
Hvis du ikke lægger den nu, dræber jeg jer alle sammen!
I har fem sekunder.
Fem! Fire! Tre!
Alfa.
Løb, mor, løb!
Løb, mor!
Mor, ud af toget!
Løb mod røgen!
Løb videre!
Morfin og xylazin. Det virker ekstremt hurtigt.
Undskyld min fremtoning. Jeg maler mig med jod.
Det er sygdomsforebyggende.
Virussen bryder sig ikke om jod.
Det tager jeg, Samson. Giv slip.
Jeg kalder ham Samson. Han har holdt til i området i tre år.
Normalt holder jeg mig på afstand af ham.
- Med forlov... - Med forlov?
- Du er vel nok velopdragen. - Er De dr. Kelson?
Ja.
Jeg hedder Spike, og det er min mor, Isla.
Og det er en baby. Vi har brug for Deres hjælp.
Så kom. Vi må væk, inden han vågner.
Hvad er det?
Jeg har...
Jeg har ventet i snart 13 år på, at nogen skulle stille det spørgsmål.
Jeg havde troet, jeg skulle dø her alene af alderdom,
sult eller vold uden at have fået lejlighed til at svare.
Kender du ordene "Memento mori"?
Nej.
Det er latin. Ironisk nok et dødt sprog.
Det betyder "Husk på døden".
"Husk på, at du skal dø."
Det er med til at holde dem ude.
Der var så mange døde.
Smittede såvel som ikke-smittede.
For de er såre ens.
Hvert et kranium er et tankesæt.
Disse øjenhuler har set.
Disse kæber har talt og slugt.
Det er et monument over dem.
Et tempel.
- Undskyld. - Pyt med det.
Det er ikke dyrebart i den forstand.
Tårnet er solidt nok, men knoglerne falder fra hinanden
for tiden eller elementerne eller Spikes hånd.
Et memento mori...
...realiseret.
Kendte I herren her?
Han hed Erik. Han reddede vores liv.
Så lad os give Erik et hjem.
Ja, sådan.
Dygtig dreng.
"Ak, stakkels Erik."
Vælg et sted til ham.
Smukt. Flot klaret, Spike.
Den lille er nyfødt.
Hun er født af en smittet, men hun er ikke selv smittet.
Vi tog hende fra moderen.
Hvor interessant. Moderkagens magi.
Jeg havde tænkt på, om det kunne ske.
Men hun får brug for mælk. Vand kan højst holde hende i live et par dage.
Var det derfor, I opsøgte mig? På grund af den lille?
Nej.
Anbring højre pegefinger på næsen,
og prøv så at røre min pegefinger med den.
Okay.
Jeg vil godt undersøge dine bryster og dine armhuler. Er det i orden?
Er du øm der?
Følelsen af forvirring...
Opleves den som anfald, eller er den mere konstant?
Den kom i bølger, men
nu står tidevandet højt.
Jeg bad dig huske på et ord.
- Ja. - Kan du huske, hvad det var?
Isla...
Jeg har ingen lægeremedier, og jeg kan ikke tage en biopsi,
men mine observationer siger mig, at du har kræft.
Den kan have spredt sig fra din hjerne til din krop eller omvendt,
men den er i al fald metastaseret.
Det forklarer dine symptomer og desværre også
knoldene i dine bryster og lymfeknuder.
Det gør mig ondt.
Når jeg er forvirret, ved jeg godt, jeg er det.
Jeg bliver selv overrasket, når jeg siger mærkelige ting,
men jeg siger dem alligevel.
Det er ikke alt i mig, der er forvirret.
Jeg tænkte nok, det måske var kræft.
Jeg kunne ikke få mig selv til at fortælle dig det, Spike.
Jeg var bange.
Jeg havde brug for, at en anden fortalte dig det, men det skete ikke.
Jeg forstår det ikke. Kan du ikke gøre min mor rask?
Det er desværre ikke muligt.
Betyder det, at hun skal dø?
- Vil kræften slå hende ihjel? - Ja.
Hvornår?
Det er svært at sige.
Snart.
Vil det gøre ondt?
Spikey, min skat, det gør allerede ondt.
Det kan ikke være rigtigt. Doktor, De må hjælpe hende.
Skal De bruge medicin fra et hospital?
Fortæl mig, hvor der ligger et, så skal jeg nok hente den.
Der findes ingen medicin, der kan kurere hende.
Doktor, jeg beder Dem...
Det var så svært at nå hertil. Det var så svært at finde Dem.
Og nu siger han, der ikke er noget at gøre.
Jeg skulle have fortalt dig det.
Spike...
Lægen kan ikke gøre mig rask, men han kan hjælpe mig.
- Det forstår jeg ikke. - Men det gør jeg.
Og det må du altid huske på.
Jeg forstår det.
- Mor? - Der sker dig ikke noget.
Mor...
Bare slap af. Det er okay.
Se, hvem det er.
Spike.
Memento mori. Hvad betød det?
"Husk på, at vi skal dø."
Og det er sandt. Man kan dø på mange måder.
Og nogle er bedre end andre.
Bedst er de fredfyldte, hvor vi tager afsked i kærlighed.
Du elsker din mor.
- Jeg elsker hende. - Og Isla, du elsker Spike.
Meget højt.
Memento amoris.
"Husk på, at du skal elske."
Isla, kom.
Bliv her hos den lille.
Jeg elsker dig, Spike.
Mor?
Spike.
Find et sted til hende.
Det bedste af dem alle.
Mor...
Jeg elsker dig, mor.
Ned med dig!
Vær helt stille.
Tak, Spike.
Jeg tror...
Jeg tror, det er på tide, at du og den lille tager hjem.
Så, så.
Så, så, lille ven.
28 dage senere...
Far, jeg er okay.
Du behøver ikke lede efter mig. Jeg kommer hjem, når jeg er klar.
Jeg vil blive ved med at gå, til jeg ikke længere kan se havet.
Vi fandt dr. Kelson. Han er ikke sindssyg.
Han er et godt menneske.
Et spædbarn?
Den lille er født af en smittet,
men hun er ikke smittet. Hun er okay.
Hun var blevet efterladt uden for porten.
Vær god mod hende.
Hun hedder Isla.
Nej! Spike!
Spike!
Smukt skud.
Ren poesi.
Men der er vist lidt for mange på vej.
Selv for en dygtig kriger som dig. Må vi give et nap med?
Det skulle være os en fornøjelse.
All right.
Vent. Vent.
Værsgo. En!
To! Tre!
Fire!
Hvasså!
Hejsa.
Jeg hedder Jimmy.
Lad os være venner.
Undertekst oversat af: Henrik Thøgersen