Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Отвъд хълмовете някъде в безкрая...
Телетъбитата идват да играят.
Едно. - Едно.
Две. - Две!
Три. - Три!
Четири! - Четири!
Телетъбитата много се обичат.
Прегръдка!
шотландските планини
Защо се забави? Те няма да дойдат.
Няма значение!
Къде са другите? Бяха зад мен.
Децата ще са в една кола.
Не отивам никъде без Дейвид!
Седни тук! Седни!
Лельо, какво става?
Джими, не мърдай оттук и пази тишина.
Трябва да качим децата в колата!
Казах ти да побързаш! - За бога!
Какво става? Защо го правите?
Джими?
Телетъбитата къде отидоха?
Татко?
Тинки Уинки.
Дипси.
Джими, бягай!
Мамо? - Бягай!
Бягай!
Бягай! Бягай, Джими!
Тръгвай!
Татко!
Джими.
Татко.
Татко, какво става?
Нищо, което не бе предсказано.
Много ме е страх!
Мама и сестра ми са мъртви.
Не, сине.
Не са мъртви.
Спасени са.
Днес е славен ден.
Денят на страшния съд.
Вземи, сине.
Винаги го носи.
Имай вяра.
Да.
Да, деца мои!
Да!
Татко...
защо ме изостави?
Вирусът на яростта опустоши Великобритания.
Континентална Европа бе пощадена.
За изолиране на вируса островът бе карантиниран.
Оцелелите бяха оставени на съдбата си.
28 години по-късно...
Днес е твоят ден, Спайк.
Ставай.
СЕЛСКИ МАГАЗИН
НЕ ВЗЕМАЙТЕ СТОКА, ОСВЕН ПРИ НУЖДА
ПЪРВА ПОМОЩ
РЕСУРСИТЕ СА ОСКЪДНИ МИСЛЕТЕ
Довиждане.
Взе ли фенерче?
Пуловер, свирка,
шише за вода?
Дай.
Взе ли си ножа?
Браво!
Прибери го.
Ще ядем бекон? За закуска?
Дейв и Роузи го донесоха снощи.
Къде е твоят?
Хапнах, докато готвех.
Да бе.
Спайки.
За теб е.
Ще ида при майка ти.
Ти се наяж.
После остави чинията.
Идвам, скъпа.
Ето ме, скъпа.
Какво става?
Джейми...
Трябва да го изтърпиш.
Лежи си тук и си почивай. - Не мога.
Спайки!
Здравей, мамо.
Детенцето ми!
Не исках да ви притеснявам. Просто главата ми, тя...
Спокойно. - Адски ме боли.
Как беше в училище днес?
Не бях на училище, мамо.
Сутрин е.
Така ли?
Да.
Сутрин е и...
Айла...
нали помниш?
Днес няма да ходи на училище.
Защо?
Уикендът ли е вече?
Не, петък е.
Тогава защо няма да ходи?
Говорихме за това.
Няколко пъти.
За какво сме говорили?
Със Спайк заминаваме.
Ще му е за първи път.
Първи път?
Ще напуснете острова и ще идете на сушата?
Да. - Какво?
Айла. - Какви ги дрънкаш, мамка му?
Не ругай. - Да не си откачил?
Той е още малък!
Мамо... - На 12 е.
Искаш да убиеш детето ни, мръснико?
Спайк, слез долу. - Шибан смахнат детеубиец!
Не, ти слез долу.
Ако татко беше жив,
щеше жив да те одере!
Мръсник! - Спокойно, Айла.
Мръсник! - Той ще се справи.
Мръсник!
Мамо... - Не.
Аз съм.
Спайк... Спайки.
Какво става? Горещо ми е.
Защо ми е толкова горещо?
От времето е, мамо.
Горещо е.
Спокойно.
Донесох ти закуска.
Малко бекон.
Хапни, ако огладнееш.
Отиваш ли някъде?
Да. - Къде?
На училище.
Добре, Спайки.
Обичам те.
И аз те обичам.
Добро утро.
Сам.
Натегнах тетивата.
Имаше ли нужда?
Не. Направих го за свое спокойствие.
Ще се справи, Сам.
Пробвай го, сине.
Усети опъна.
Задръж.
Дори не потрепва.
Силен младеж.
Хайде, сине, да вървим.
Добре.
До довечера.
Опасни сте. - Благодаря.
Давай, Джейми! - Късмет, Спайк!
Радвам се за теб.
Давай, Спайк!
На добър час!
Това е от мама.
Благодаря, Бети. - Довечера ще празнуваме.
Не закъснявай!
Върни го жив и здрав!
Давай, Джейми!
НЕ СЕ БАВЕТЕ БЛАГОДАРЯ!
Грижи се за него!
Късмет, Спайк!
Благодарим!
Погледни, Спайк.
Цялото ръководство е тук.
Само се усмихвай и бъди учтив.
Искахме да ви изпратим.
Радваме се за теб.
Макар че според мен е още малък.
Да беше изчакал до 14-15 години.
Готов е, Джени.
Върви.
Знаеш правилата на общността.
Тръгнеш ли, може да се върнеш. Но не се ли върнеш,
никой не може да те търси.
Няма спасителни мисии. Няма изключения.
Научихме го по трудния начин...
За сметка на всички, които изгубихме.
Стъпиш ли на сушата, оправяш се сам. Разбираш ли?
Да, Джени.
Виждал ли си нещо днес, Ант?
Нищо.
Спокойно е.
Чисто ли е?
Чисто е.
Отворете портата.
Браво на теб.
Внимавайте, не изпускайте отлива.
Седем, единайсет, пет и шест,
трийсет мили преход днес.
Четири, единайсет, седемнайсет,
до вчера тридесет и две.
В строй, в строй, в строй...
ден и нощ набивай крак!
В тази война няма уволнение!
Е, какво е това, Спайк?
Това е бродът.
Разкажи за него.
Това е единственият път до сушата.
Но се преминава само при отлив.
Дойде ли прилив, морето го залива.
Можем ли да преплуваме?
Не. Има силно течение.
То ще ни отнесе навътре в морето
и ще се удавим.
Не, не, не...
не поглеждай никога напред.
В строй, в строй, в строй...
ден и нощ набивай крак.
Кой, кой, кой...
кой ще полудее пръв.
Остават четири часа до прилива.
Отиваме ли?
Не може да се върнем.
Защо?
Ще ме помислят за слабак.
Така си е.
Няма да го позволим.
Тогава да вървим.
Брой, брой, брой...
ЗОНА ПОД ПЪЛНА ИЗОЛАЦИЯ
...брой патроните под строй.
Но затвориш ли очи,
мигом стъпкан ще си ти.
В строй, в строй, в строй...
ден и нощ набивай крак.
В тази война няма уволнение!
Оттук вземаме гориво.
Един ден ще работиш тук.
Денем виждаш другите все пак,
не усещаш самота...
Ала падне ли нощта, виждаш само...
милион маршируващи крака.
В строй, в строй, в строй...
ден и нощ набивай крак.
Безкрайно е.
Ако продължим,
ще стигнем ли място, откъдето не се вижда морето?
Разбира се.
Ще вървиш с дни, без да виждаш брега.
Там няма нищо, Спайки.
Няма какво да търсим там.
Има и други села.
Те нямат нищо, което да нямаме.
Избягваме градовете и селата.
Шест седмици бих крак...
в самия ад и се кълна...
Там няма огън,
ни дявол, ни мрак,
освен прах, прах, прах
и крака, маршируващи в прахта.
Спри, спри, спри,
за нещо друго помисли.
Боже Господи, смили се
и от лудост ме спаси!
В строй, в строй, в строй...
ден и нощ набивай крак!
В тази война няма уволнение!
Ето там, погледни.
Пълзящ.
Не е от бързите.
Но не значи, че не е опасен.
А щом виждаме един,
сигурно в шубрака има и други.
Лъкът ти
не може да пробие гръдния кош.
Трябва да го уцелиш в шията.
Добре, татко.
Страх ли те е?
Само малко.
А теб?
Не, добре съм.
В обсега ти ли е?
Май да.
Убий първата си жертва.
Прицели се добре.
Прецени вятъра.
Добре.
Той е твой.
Всичко друго, което изскочи, е мое.
Стреляй, щом си готов.
Стреляй!
Татко!
Насам! - Хей!
Чудесно се справи.
Доволен ли си?
Май да.
Би трябвало.
Гордея се с теб.
Хайде, да се махаме.
Другите може да са чули вика му.
Хайде, да вървим.
Страхотни са.
Красиви са.
Ела.
Виж това.
Браво.
По дяволите!
Да потърсим нещо полезно.
Вероятно мястото е претърсвано сто пъти, но човек никога не знае.
Мамка му!
Прибори трябват ли ни?
Не, имаме достатъчно.
Но това ни трябва.
Какво е?
Фризби.
Не си ли виждал?
Страхотно е.
Много ще ти хареса.
Ела, сине.
ДЖИМИ
Не извръщай очи.
Моля те! - Спайк!
Прави, каквото казвам.
Това е урок за теб.
Какво му се е случило?
Бил е вързан и оставен на заразените.
И сега е заразен.
Заразен?
Да.
Защо са го направили?
Може би е наказание.
Или предупреждение.
Тук живеят странни хора.
Бродещи.
Затова домът ни е толкова ценен.
Това ли е урокът?
Не.
Убий го.
Колкото повече убиваш, толкова по-лесно става.
Не изпитвай угризения.
Заразата им отнема разума.
То няма разум, няма душа.
Спайк!
Убий това нещо!
Убий го!
Какво чакаш, Спайк?
Веднага!
Спайк, убий го!
За бога, Спайк, убий го!
Браво!
Бъди с мен, Господи,
настъпва вечерта...
РОЛИ В ОБЩНОСТТА ЛОВЕЦ ФЕРМЕР ТЪРСАЧ
СТРОИТЕЛ РИБАР ПЕКАР ШИВАЧ КАРАУЛ
Денят угасва, спуска се нощта.
Бъди с мен, Господи!
Где е жилото на смъртта?
Глава. Сърце. Обтегни... - Где побеждава гробът?
Аз ще победя...
Пускай!
С малко късмет ще убиеш още някой.
Хайде.
Тези не бяха пълзящи.
Бяха от бързите.
Надушваш ли?
От червата е.
Странно, но ми харесва.
Татко.
Татко!
Какво?
Това е дело на алфа.
Насам, Спайк.
Хайде, Спайк!
Връщаме ли се?
Да. Изпълни това, за което дойдохме.
Не е ли рано?
Не говори, отваряй си очите на четири.
Изглежда чисто.
Да вървим.
Не мърдай.
Алфа.
Мамка му!
Към дърветата!
Бързо!
Татко!
Да се махаме!
Живо, живо!
Бързо, давай!
Защита! Поеми си дъх.
За мен първия, за теб втория. - Да.
Успокой дишането.
Успокой го.
По дяволите!
Тръгвай! Живо, живо!
Тръгвай!
Мамка му!
Тактика за двама! Защита!
Така. Стреляй!
Глава и сърце. Глава и сърце, Спайк.
Влизай!
Нагоре!
Давай! - Хайде!
Накъде?
По дяволите!
Тате, къде...
На тавана!
Ела.
Давай!
Не мога да се набера.
Мамка му! - Татко!
Бутай!
Мамка му!
Проклятие!
МИСИЯ СВЕТИЯТ ОСТРОВ
ДОБРЕ ДОШЪЛ У ДОМА, СПАЙК
И ДА НЕ СПОЛУЧИМ, ПАК ЩЕ ПРОДЪЛЖИМ Боже, прати ни благодат
Пази нашия роден остров
МИСИЯ СВЕТИЯТ ОСТРОВ 2002
Пазете се, момчета.
Дайте път!
Време е за чай.
Днес се справихте добре.
Браво на вас.
Побързайте, ще се стъмни.
То чака.
Алфите не са като другите.
Не са само по-едри. По-умни са.
Какво ще правим?
Не можем да се бием.
Не ми останаха стрели.
И освен това...
Тези същества не падат само от един изстрел.
Затова и ние ще чакаме.
Съжалявам, татко.
За какво?
Всичко е по моя вина.
Нищо не уцелих. - Глупости!
Опитах се, но бях уплашен. И все не уцелвах.
Какво говориш? Нямаш никаква вина.
Ти продължи да стреляш.
Виждал съм мъже така да треперят, че не могат да заредят лъка.
Не и ти. Хей!
Добре се справи, Спайк.
Честно.
Ще изпуснем отлива.
Да. - Нали?
Ще има друг.
Погледни към морето.
Ето.
Ето го там.
Карантинен патрул.
Навярно френски.
Татко...
Какво е това?
Огън.
Нещо гори?
Да.
Нещо.
Там село ли има?
Не.
Какво е тогава?
Не знам, не съм ходил там.
Винаги ли гори?
Казах ти, че не съм ходил там.
Спайк.
Ето я там.
Спайк, ще се удавя.
Трябва да излезем!
По дяволите!
Ставай!
Слизай! Събуди се, да се махаме!
Спокойно, синко.
По дяволите!
Какво стана?
Стара сграда.
Коминът се срути върху нас.
Шумът ще ги привлече.
Да се махаме.
Отлив ли е? - Достатъчно плитко е.
Движим се бързо, но тихо.
Ако видиш алфа, тичаш към брода и после все по него. Ясно?
Не спираш за нищо на света! Давай!
Ти къде ще си? - Точно зад теб.
Не виждам алфата.
Все още е прилив.
Само малко.
Водата ще е плитка. Ще успеем.
ГРАФИК ЗА ПРЕМИНАВАНЕ ПРЕЗ БРОДА
До глезените е. Няма страшно.
Събуй ботушите.
Движи се право към портата!
Това е пътят ни.
Спокойно, просто дишай.
Хайде, да вървим.
Мини отпред.
Хайде, сине.
Какъв ден, а, Спайк?
Първи път на сушата.
Първа жертва. Първа среща със заразените.
Видя алфа!
И изпусна отлива.
Толкова имам да разказвам на мама.
Татко.
Тичай, Спайк!
Тичай!
Давай! Не спирай!
По-бързо!
Боже! Ставай! - Не мога!
Не мога! - Спайк! Ставай!
Тръгвай, Спайк! Давай!
Давай!
Не мога!
Можеш!
Мамка му!
Идваме!
Отворете!
Помощ! Джени!
Събудете се! Ставайте!
Идват!
Събудете се! - Кой е?
Ставайте! - На позиция!
Отваряйте си очите! - Идваме!
Алфа!
Отворете! Отворете, мамка му!
Алфа!
Алфа! Насочи прожектора!
Освети го! - Огън!
Залегни!
Давай, Спайк!
Давай! - Прожектора към него!
Зареди!
Мамка му. Това беше, Спайк.
Дишай!
По дяволите!
Отворете!
Джени! Отвори шибаната порта!
Почакай!
Не, отваряй!
За бога!
Почакай. - Не.
Мамка му, Джени! - Моля те.
Добре сме. - Почакай.
Виж ми очите, чисти сме. - Почакай.
Погледни го.
Виж му очите.
Чист е. Чисти сме. - Моля те, Джени.
Отворете, пуснете ги!
Хайде, влизай.
Спайк! Спайк!
Хей!
Бяхме на около 25-30 метра.
Висока трева, вятър.
Къде отиде стрелата?
Право в шибаната му шия!
Тлъстото копеле се изправя
и надава писък като момиченце...
а после се строполява като торба с лайна.
След това се появяват осем шибани заразени...
Татко, ругаеш.
...които тичат към нас!
Викам си: "Сега я втасахме!".
А нашият смелчага стреля ли, стреля по тях.
Никого не уцелих. - Не.
Скромен е. Скромният ни Спайк.
Убиецът на великани!
Давай.
Тръгвам си.
Насам.
Хайде, Роузи.
Защо сме тук?
О, Роузи!
Мамка му!
О, Роузи! Мамка му.
Спайк.
Не очаквах да те видя преди полунощ.
Дойдох да видя мама.
Как е? Добре ли е?
Повече от добре е.
Раздвижихме се.
Ходихме до полето.
Тя е много жизнена, когато няма пристъп.
А твоят ден как мина?
Това е по-важно.
Татко преувеличи нещата.
Как?
Изкара ме герой.
За него ти си герой.
Той просто излъга.
Какво се случи там всъщност?
Убих един от дебелите.
Той едва мърдаше.
Но после ни погнаха неколцина от бързите,
а аз не уцелих ни един.
После се крихме, докато мръкна.
Много се уплаших.
Прилоша ми.
Исках да съм у дома при мама.
Сигурно и баща ти го е искал.
Но да ти кажа, никога не съм виждал толкова земя.
Беше огромна.
Какво видя?
Хълмове...
Гори...
И огън.
Огън?
Може да си видял стария Келсън.
Не мислех, че е още жив.
На югозапад ли?
Боже! Ще да е бил Келсън.
Ако щеш вярвай,
но той ми беше джи-пи
преди 30 години.
Какво е джи-пи? - Лекар.
Лекар? - Да.
Кабинетът му беше до Уитли Бей.
Татко каза, че не знае какъв е огънят.
И че всички лекари са мъртви.
Затова никой не знае какво й е на мама.
Той май лъже за всичко.
Не. Знаеш ли?
Може би не е искал да те плаши.
Д-р Келсън е...
странен.
В какъв смисъл?
Какъв е онзи огън?
Щом баща ти не ти е казал, не бива аз да го правя.
Върни се на празненството си.
Аз наглеждам майка ти.
Не.
Ти върви.
Аз ще се грижа за нея.
Добре.
Хвана се.
Всички лъжат, мамо.
Спайк, ще идеш ли до магазина?
Трябва ми нурофен.
Нурофен?
Главата ми просто...
Остави, няма значение.
Здравейте!
Тук сме, скъпи.
Какъв купон само!
Пълна лудница.
Изглеждаш така,
сякаш са те влачили през жив плет.
Възможно е.
Събудих се сред житата.
А ти къде изчезна, Спайки?
Търсих те, но почетният ни гост беше изчезнал.
Прибрах се.
Хей, убиецо на великани!
Ще направя закуска.
Какво става, Спайк?
Защо не каза, че има лекар, който може да види мама?
Лекар?
Нямаме лекар. Никога не сме имали.
Д-р Келсън, татко.
Огънят. На сушата.
С кого си говорил?
Значи е лекар.
Със Сам ли?
Глупак.
Пуска ти мухи в главата.
Той не е лекар, Спайк.
Може би някога е бил. Преди години.
Но отдавна е полудял.
В какъв смисъл?
Лекар ли е, или не?
Преди да се родиш,
ходехме да търсим храна.
Наложи се да ходим все по-далече.
Един ден се приближихме до дома на Келсън.
Ясно?
Да. На 500 метра оттам
усетихме мириса на смърт.
Тази миризма ни беше позната.
Тогава мъртви имаше навсякъде.
Но това...
това беше различно.
Вонята беше...
като стена.
Можех да я докосна.
Изкачихме се на върха на хълма...
погледнахме надолу...
Никога не бях виждал такова нещо.
Трупове.
Стотици.
Подредени в редици.
Мъже, жени, деца.
А в средата гореше огън.
Край него стоеше Келсън.
По някаква непонятна причина той беше довлякъл телата там.
След секунди той се обърна, погледна право към нас
и ни помаха.
Непринудено, сякаш каза: "Моля, заповядайте".
Ние се обърнахме и хукнахме.
И от 15 години
никой не се е връщал там.
Както казах.
Луд човек.
Мамка му!
Искаш ли мама да умре?
Не, разбира се.
Що за въпрос, Спайк?
Какво й е наистина?
Не знам.
Умира ли?
Не знам.
Аз мисля, че умира.
Ти също го мислиш.
Ако тя умре,
ще се събереш ли с Роузи?
Мери си приказките.
Какво би казал Дейви?
Казах, мери си шибаните приказки!
Сине...
Джейми!
Спайк!
Адски боли, Спайк! Адски!
Знам, мамо. Съжалявам.
Искаш ли вода, скъпа? Ще ти донеса.
Разкарай се от нас!
"От нас?"
Чу ме.
Върви си, татко.
Има пожар!
Тичайте!
Има пушек, виж. - Ант, Марк!
Има пожар! - Живо!
Плевнята гори!
Вървете! - Не бива да оставям портата.
Налага се.
Затова ме пратиха.
Аз ще стоя до сирената. Но ти върви.
Всеки мъж им е нужен!
Върви! - По дяволите.
Побързай.
Върви. - Наблюдавай хоризонта.
И стой до сирената!
Още вода!
Носете още вода!
Пожар!
Донесете още вода!
Пожар!
Хайде, мамо, да тръгваме.
Донесете вода! - Носете още вода от морето!
Къде отиваме?
На плажа.
И в полето.
Отиваме на плажа? - Да.
Още вода!
Това е сушата.
Да.
Не може...
Не може да идваме тук.
Твърде опасно е.
Спокойно, мамо. - Не.
Аз ще ни пазя. - Това не е редно.
Не е редно. Къде е...
Джейми?
Къде е...
Къде е баща ти?
Не е тук.
Трябва да се върнем у дома. Да тичаме, иначе...
Мамо...
Не можем да се върнем. Започна приливът.
Господи!
Ще идем на лекар.
Какво? Лекар?
Истински, от едно време. - Не.
Ти си болна, мамо.
Лекарят ще те излекува.
Става ли?
Добре.
ВИЖ, ДЖИМИ ТОЙ ИДВА С ОБЛАЦИТЕ
Добре.
Ще прекараме тук нощта.
Ще нощуваме там.
Баща ти зевзек ли е?
Татко? - Да.
Да се шегува с теб.
Дядо ти беше голям зевзек.
Представа си нямаш.
Всички го мислеха за много сериозен,
но с мен все се закачаше.
Твоят такъв ли е,
когато сте само двамата?
Не.
Просто иска да станеш корав.
Като него.
Когато те гледам...
виждам очите на дядо ти.
Хубаво е.
Именно.
Трябва да поспиш.
Аз ще остана буден. Ще пазя.
Добре, татко.
Какво?
Какво стана?
Не знам.
Дръж.
Да тръгваме.
ВНИМАНИЕ
Грозни уроди.
Минете назад!
Погледни.
Ангелът.
Помниш ли първия път, когато го видяхме, татко?
Минахме оттук.
Слязохме от колата.
Вървяхме, докато не го зърнахме над дърветата.
Ти каза, че ще стои тук вечно.
Като пирамидите. Или Стоунхендж.
И когато го погледнеш...
Виждаш в бъдещето. Помниш ли този ден?
Надали съм била на повече от 7-8 години.
Каза, че сме истински пътешественици във времето.
Попаднали в бъдещето.
А аз...
аз се уплаших.
Реших, че говориш сериозно и наистина сме в бъдещето.
Колко стотици години напред в бъдещето сме сега?
Или хиляди, или повече?
Мамо?
Спайк.
Носът ти пак кърви.
Стой!
Не мърдай.
Стой.
Не, не!
Чакай! Не мигай!
Добре си.
По дяволите! Хайде, мамо!
Давай, мамо!
Не спирай!
ад ВЕСЕЛИЯТ ЛАКОМНИК
Веселият лакомник
Тичай!
Не спирай! Влез вътре!
Давай, мамо!
Влез вътре!
Мамка му!
Влизай!
Не мога да дишам.
Тук има газ!
Не мога да дишам! - Не!
Не, мамо! - Не...
Махай се от нея!
Спайк...
Спайки!
Оставете я!
Залегнете!
Бързо!
Какво стана?
Бензин.
Изпарения.
Натрупани с години.
Аз съм Спайк.
А това е майка ми.
Аз съм Ерик.
Танго
Какво й е?
Не знам.
Водя я на лекар.
Ясно.
И сега какво?
В смисъл? - Тук живееш, нали?
На шибания остров. Местен си.
Местен? - Какво ще стане сега?
Ще дойдат ли още заразени?
Не знам, вероятно.
Сигурно са чули шума. - Ще дойдат, ами!
Берсерките ще дойдат.
Ще ни откъснат главите. Ясно?
Не си оттук. - Накарай я да млъкне.
Откъде си?
Швеция. Накарай я да млъкне!
Не може.
Не може ли?
Не можеш да ми помогнеш? А аз защо ви помогнах?
Можех да си спестя патроните!
Трябва да се махна.
Тръгвам си. - Върви си.
Аз няма да я оставя.
Благодаря, татко.
Боже! Става все по-смахнато!
Мамка му!
Най-добрият ми приятел от училище стана куриер.
Ти не знаеш какво е "куриер".
Доставя пратки.
Хората правят поръчки онлайн.
Не знаеш и това какво е.
Няма значение.
Той е шофьор.
А аз му казах:
"Пропиляваш си живота, Феликс.
Имаш само един живот, а го профукваш".
А той каза:
"А ти какво ще правиш, тъпако?".
И постъпих във флота,
за да се докажа.
Кой сега профуква живота си?
Не те разбирам.
Казвам, че трябваше да стана шофьор.
Сега щях да вися в някое задръстване
или да карам бързо по някоя тясна улица.
А защо си тук?
Шибаната ми лодка потъна.
Патрулирахме край Шотландия и се блъснахме.
Право в скалите.
Няма значение.
Намерихме сал.
Не искахме да излезем на брега, но вятърът ни довя.
Осмина слязохме на сушата. Само аз оцелях.
Ще те спасят ли?
Нали знаеш, че островът е под карантина?
За какво иначе са патрулите?
Знам, че има карантина.
Но мислех, че е само за нас.
Тя е за всеки клетник, стъпил на този остров.
Дойдеш ли тук, оставаш завинаги.
Може да дойдеш в моя град.
След като намерим лекаря.
Къде е този лекар?
Там.
Не е далече.
"Не е далече"?
Хей, вземи да поносиш майка си.
Аз ще си почина.
Първата храна от ден и половина.
Вземи си още.
Явно много обичаш ябълки.
Да.
Един процент.
Няма сигнал.
Какво е това?
Скоро ще е тухла.
Но за още малко ще е...
нещо като радиостанция.
Но със снимки.
Имате ли радиостанции?
А снимки?
Някои имат стари снимки.
Ето, виж това.
Тази е нова.
Годеницата ми.
Или бивша...
вероятно.
Какво й е на лицето?
В какъв смисъл?
Изглежда странно.
Ти си странен.
Разкошна е. Какво ти става?
Знам какво й е.
Една позната има същия проблем.
Проблем?
Алергична е към ракообразни.
Ако хапне миди,
цялата й уста се подува. - Дай го.
Край, умря.
Не се сваляй с Феликс.
Татко...
Студено ми е.
Защо те нарича "татко"?
Това е странно.
Знам, че тук имате много кръвосмешения,
но надали случаят е такъв.
Просто е объркана.
Невинаги е такава.
Повечето време е каквато си беше.
Коя е каквато е била?
Ти, мамо.
Ти кой си?
Ерик.
А това е баща ти Спайк.
Какво?
Той се шегува, мамо.
Той е гадняр.
Мамо!
Съжалявам.
Той ни спаси.
От пръв поглед познавам гаднярите.
Припомни ми къде отиваме.
На лекар.
Да. Добре.
Да тръгваме.
Мамо...
Тя може да ходи?
Защо са толкова огромни?
Берсерките.
Сам казва, че при някои
заразата действа като стероиди.
Нима?
Не знам какво е "стероиди". Явно това ги превръща в алфа.
Алфа. Правиш го да звучи сякаш те са брокери.
Или финансисти от Уолстрийт.
Какво?
Знаеш ли какво е "берсерк"? Нещо готино.
Нещо като...
Откачен викингски воин.
Всъщност аз съм викинг. Ако се заразя, ще стана викинг.
Какво беше това?
Не знам.
Не, не! Хей! Къде тръгна?
Няма да я оставя.
Хей!
Мамо!
Почакай! - Мамка му!
Мамо, какво правиш?
Спри! - Не я пипай!
Мамка му! Мамицата му!
Какво правиш? Пусни я!
Срежи я, Спайк.
Спайк, срежи я!
Къде?
Тук.
Пълен абсурд!
Вода! - Ето.
Какво, по дяволите...
Измий си ръцете.
Мамка му!
Вие сте напълно луди.
Браво, Спайк.
Така.
Сложи го долу.
Сложи го долу!
То е бебе. - То е бебе зомби!
Сложи го долу!
Да не ги оставяме да се плодят! Да го убием!
Малко момиченце е.
Сложи го на шибания под!
Не изглежда заразена. - Не е заразена.
Ако не я пуснеш...
Виж й очите! - Ще ви убия!
Не е заразена! - Ще ви убия!
Имате пет секунди!
Пет! - Стани, мамо. Бързо!
Четири!
Три!
Не!
Алфа.
Бързо, мамо!
Бързо! - Добре.
По дяволите!
Тичай, мамо!
Мамо! Слез от влака!
Мамо! Тичай към дима!
Тичай!
Мамка му!
Морфин, ксилазин.
Действа светкавично.
Извинете ме за вида. Мажа се с йод.
Отлична профилактика е.
Вирусът никак не обича йод.
Ще взема това, Самсон.
Пусни.
Наричам го Самсон. Живее в района от три години.
Обикновено се държа на дистанция, разбира се.
Господине...
"Господине"?
Отлични маниери.
Вие ли сте д-р Келсън?
Да.
Аз съм Спайк, а това е майка ми Айла.
Спайк, Айла.
А това е бебе.
Нуждаем се от помощта ви.
Хайде тогава.
Да вървим, преди да се е събудил.
Какво е това?
Чакам...
Вече 13 години чакам някой да ми зададе този въпрос.
Все си мислех, че ще си умра тук сам
от старост, от глад или насилие,
без да имам възможност да отговоря.
Знаеш ли какво е "Мементо мори"?
Не.
На латински е. По ирония, мъртъв език.
Означава "Помни, че си смъртен".
Помни, че ще умреш.
Това ги държи настрана.
Имаше толкова много мъртви.
И заразени, и незаразени.
Защото всички са едно.
Внимателно.
Всеки череп е набор от мисли.
Тези орбити са виждали.
А тези челюсти са говорили и преглъщали.
Това е паметник в тяхна чест.
Храм.
Съжалявам! - Спокойно.
Не е чак толкова безценен.
Структурата е здрава, но костите ще се разпаднат, заради...
времето, природните стихии...
или ръката на Спайк.
Мементо мори...
на практика.
Познаваш ли го?
Казваше се Ерик.
Той ни спаси.
Тогава да намерим дом за Ерик.
Продължавай, чудесно.
Браво на теб.
Уви, бедни Ерик.
Намери му място.
Много добре. Браво, Спайк.
Бебето е новородено.
От заразена жена.
Но то не е.
Взехме го от майката.
Колко интересно! Магията на плацентата.
Питах се дали е възможно.
Но то има нужда от мляко.
Водата ще го поддържа още най-много няколко дни.
Затова ли ме потърсихте?
Заради бебето?
Не.
Докосни с десния показалец носа си,
а после се опитай да докоснеш моя показалец.
Добре.
Айла, ще е добре да огледам гърдите ти
и подмишниците. Може ли?
Чувствително ли е?
Усещането ти за объркване
епизодично ли се случва?
На моменти? Или е по-скоро постоянно?
Беше на вълни, но...
Мисля, че идва приливът.
Поисках да запомниш една дума.
Да.
Помниш ли коя беше?
Една дума...
Айла...
Нямам диагностично оборудване
и не мога да взема биопсия.
Но от това, което виждам, мисля, че имаш рак.
Може да е тръгнал от мозъка към тялото или от тялото към мозъка.
Във всеки случай е пуснал метастази.
Това обяснява симптомите и опасявам се...
бучките в гърдите ти и лимфните възли.
Много съжалявам.
Когато съм объркана, го осъзнавам.
Учудвам се на себе си, когато...
изричам странни неща.
Но въпреки това ги изричам.
Но не съм напълно объркана.
Помислих си, че може да е рак.
Не знаех как да ти кажа.
Беше ме страх.
Исках някой друг да ти каже, но не стана така.
Не разбирам.
Нима не можете да я излекувате?
Ще ми се да можех. Но се боя, че е невъзможно.
Какво значи това?
Тя ще умре ли? Ракът ще я убие ли?
Да.
Кога?
Трудно е да се каже.
Скоро.
Ще я боли ли?
Спайки, обич моя!
Вече ме боли.
Това не е възможно.
Моля ви, докторе! Трябва да й помогнете.
Трябва ви лекарство. Някое от старите лекарства в болниците.
Ако кажете къде,
ще ида да го взема. - Чуй ме.
Само кажете!
Няма лекарство, което може да я излекува.
Докторе... Моля ви!
Едва се добрахме дотук.
Едва ви открихме. - Спайк, ела.
Той казва, че сме безсилни. - Ела.
Мамо... - Трябваше да ти кажа.
Трябваше да ти кажа.
Моля те...
Спайк.
Той не може да ме излекува, но може да ми помогне.
Не разбирам.
А аз да.
Искам винаги да го помниш.
Аз разбирам.
Мамо. Мамо?
Всичко е наред.
Мамо.
Почини си. Спокойно.
Хей!
Виж кой е това.
Спайк...
Мементо мори.
Какво означаваше?
Помни, че ще умрем.
И е вярно.
Има много видове смърт...
и някои са по-добри от други.
Най-добрата е спокойната.
Когато се разделяме с любов.
Ти обичаш майка си.
Обичам я.
И ти обичаш Спайк.
Много.
Мементо аморис.
Помни, че трябва да обичаш.
Айла.
Ела.
Остани тук с бебето.
Мамо? - Обичам те, Спайк.
Помни.
Мамо?
Спайк.
Намери място за нея.
Най-доброто от всички.
Мамо.
Обичам те, мамо.
Влизай вътре! Бързо!
Клекни.
Кротувай!
Благодаря, Спайк.
Мисля...
Мисля, че е време ти и бебето
да си идете у дома.
Да.
Точно така.
Спокойно, скъпа.
28 дни по-късно...
Татко.
Аз съм добре.
Не ме търси.
Ще се върна, когато бъда готов.
Искам да вървя...
докато не мога да видя морето.
Открихме д-р Келсън.
Той не е луд.
Добър човек е.
Бебе?
Давай!
Бебето е от заразена,
но е здраво.
Съвсем добре е.
Беше оставена пред портата.
Бъди добър с нея.
Казва се Айла.
Не!
Спайк!
Мамка му.
Великолепен изстрел.
Истинска поезия.
Но ми се струва, че идват още твърде много от тях.
Дори за доблестен млад воин като теб.
Ще позволиш ли да се намесим?
За нас ще е удоволствие.
Добре.
Изчакайте.
Давайте.
Как е?
Как е!
Здравей.
Казвам се Джими.
Нека бъдем приятели.
Превод на субтитрите: Мая Илиева